Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1939/25
номер провадження 1-кс/695/559/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 13.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золотоноша, Черкаської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, офіційно непрацюючої, офіційно неодруженої, особою з інвалідністю, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не являється, маючої на утриманні неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 року до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 13.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, відносно ОСОБА_7 .

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення психологічних страждань потерпілій, у період з 28.03.2024 по 08.01.2025 систематично вчиняла щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, залякуванні, приниженні її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань та розладів здоров`я потерпілої.

Так, 28 березня 2024 року близько, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї свекрухи (співмешканки) ОСОБА_10 , домашнє насильство, а саме стукала по вікнах та вимагала щоб вона відчинила двері будинку, висловлювалась нецензурною лайкою у її бік, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказані дії, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2025 у справі №695/1546/24 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_7 17 жовтня 2024 року близько 13 години 00 хвилин, за адресою: м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, буд. 156, ображала нецензурною лайкою та вдарила по обличчю ОСОБА_10 , чим могла завдати шкоду психічному здоров`ю та вчинила домашнє насильство фізичного характеру.

За вказані дії, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2024 у справі №695/4033/24 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 копійок.

Востаннє, 08 січня 2025 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, систематично, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила відносно своєї свекрухи ОСОБА_10 дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки, в результаті чого, остання, згідно з висновком судово-психологічної експертизи №249 від 29.04.2025, зазнала психологічних (моральних) страждань у вигляді змін в емоційному стані, в індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню її як особистості та порушують якість її життя.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 .

30.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Підозрювана ОСОБА_7 вчинила нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Наразі в ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України та є достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити повторно кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у ч.1 п. 1, 3 11 даної частини вказаної статті.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик вчинення повторно кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_7 систематично вчиняє домашнє насильство та неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності, а саме тому може продовжити злочинну діяльність, оскільки проживає із потерпілою. Враховуючи наведене застосування запобіжного заходу є виправданим, оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення злочинів, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011);

- ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_7 проживає спільно з потерпілою ОСОБА_10 , а також поряд із нею за адресою:

АДРЕСА_1 , проживають свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , разом із цим за адресою: АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_13 , яка являється головою кварталу. А тому підозрювана ОСОБА_7 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків і потерпілу, а тому може об`єктивно тиснути на свідків і потерпілу шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення нею кримінальної відповідальності;

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрювана ОСОБА_7 не працює офіційно, зловживає спиртними напоями, сталих соціальних зв`язків не має, проживає без реєстрації за іншою адресою: АДРЕСА_1 , а тому не в змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілої сторони, передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідає потребі швидкого досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження і не становить надмірного втручання у права обвинуваченого, зможе запобігти ризикам, що визначені п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України та убезпечити потерпілу ОСОБА_14 від вчинення ОСОБА_7 аналогічних кримінальних правопорушень.

Зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_7 правопорушення, за ст. 126-1 КК України, в даному випадку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання становить суспільний (публічний) інтерес.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Вимогами ст.179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України: в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні систематичного домашнього насильства відносно потерпілої, що підтверджується зібраними по провадженню доказами, вчинила домашнє насильство, а також те, що ОСОБА_7 продовжує проживати разом з потерпілою, що збільшує ризик потворного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_7 обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка дасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваною, і як наслідок зменшити ризик вчинення нових фактів домашнього насильства.

Крім того, на сьогодні існують відомості, що дають підстави для застосування особистого зобов`язання та не існує відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість його обрання, оскільки підозрюваною вчинено кримінальне правопорушення, передбачене за ст. 126-1 КК України, а іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор та слідча подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваної, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 13.03.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

30 квітня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебувала у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, обгрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.04.2025 від ОСОБА_10 ; копією постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2025 у справі №695/1546/24, якою ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 копійок; копією постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2024 у справі №695/4033/24, якою ОСОБА_7 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 копійок, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 03.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.04.2025; висновком експерта №249 від 29.04.2025.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України є обгрунтованою.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вимогами ст.179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризиків щодо можливості підозрюваною вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, які були належним чином обгрунтовані прокурором у судовому засіданні.

Разом із тим, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у судовому засіданні не підтверджений та грунтується на припущеннях.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає можливим застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України № 1434 від 01.10.2018 в Україні затверджено типову програму для кривдників. Цією типовою програмою передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Мета цієї типової програми - зміна насильницької поведінки кривдника, формування соціально прийнятних норм і гуманістичних цінностей.

Відповідно до даного наказу Міністерства соціальної політики України №1434 організацію та виконання цієї типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно пунктів 8,9,10 даного наказу кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством; також кривдник може брати участь у цій ОСОБА_15 програмі за власною ініціативою на добровільній основі, заходи з організації та забезпечення проходження цієї Типової програми кривдниками проводяться на підставі інформації, отриманої відповідно до законодавства від суду, уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України, в разі неприбуття кривдника для проходження цієї Типової програми або ухилення від її проходження без поважних причин суб`єкти, відповідальні за її виконання, повідомляють про це письмово протягом трьох робочих днів уповноважений підрозділ органу Національної поліції для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваній діяння, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 відповідно до ст. 194 КПК України обмежувальний захід у вигляді направлення підозрюваної для проходження програми для кривдників до Золотоніського центру надання соціальних послуг, в межах строку досудового розслідування до 30.06.2025 року.

На підставі ст.ст.176,177,178, 179,193-194,196, 205, 309, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 30.06.2025 року.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 30.06.2025 року:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у вигляді направлення підозрюваної для проходження програми для кривдників до Золотоніського центру надання соціальних послуг за адресою: вул. Благовіщенська, 87, м. Золотоноша, Черкаська область, в межах строку досудового розслідування до 30.06.2025 року.

Виконання ухвали в частині застосування обмежувального заходу у вигляді направлення підозрюваної ОСОБА_7 для проходження програми для кривдників покласти на Виконавчий комітет Золотоніської міської ради.

Копію цієї ухвали негайно вручити підозрюваній після оголошення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1