Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2509/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000107 від 16.05.2022 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 12 травня 2022 року близько 16 год. 00 хв. перебуваючи на території металобази, що по вул. Ткача, 12 в м. Сарни Рівненської області, діючи на ґрунті неприязних відносин, умисно кинув металевий балончик з фарбою в область голови потерпілій ОСОБА_5 , в подальшому тримаючи по черзі вище ліктя кожну руку потерпілої, чим спричиняв їй фізичний біль, наніс металевим прутом три удари в область обох рук та ніг потерпілої ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 , було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця та осаднення правої лобово-скроневої ділянки, чотирьох синців зовнішньої поверхні верхньої, середньої та нижньої третин правого плеча, синця внутрішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, двох синців переднє-зовнішньої поверхні верхньої та середньої третин правого стегна, синця зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна, які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження; і визнає його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 , підтвердила факт заподіяння їй обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень за обставин, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_3 .

Показання потерпілої узгоджуються з результатами проведеного із нею слідчих експериментів, під час яких ОСОБА_5 , детально показала обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень обвинуваченим. (а.м.д.с. 31-34, 54-57) та висновками судово-медичної експертизи про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 (а.м.д.с. 36-37) щодо локалізації, терміну заподіяння, ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, які в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , чоловік потерпілої, підтвердив факт заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 . Дав показання як очевидець події, що під час конфлікту обвинувачений ОСОБА_3 кинув 5 чи 6 балончиків з фарбою в ОСОБА_5 , потім зі стійки взяв металевий прут і наніс кілька ударів від 5 до 10 потерпілій ОСОБА_5 . В момент нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій свідок ОСОБА_8 став між ними та намагався захистити дружину від ударів ОСОБА_3 .

Ці показання свідок ОСОБА_8 підтвердив при проведенні слідчого експерименту, який з ним проводився під час досудового розслідування та протокол якого досліджувався в суді. (а.м.д.с. 42-45)

Протоколи оглядів відеозаписів та самі відеозаписиси, які досліджувались в суді підтверджують, що між обвинуваченим та потерпілою був конфлікт.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила, що чула крики обвинуваченого ОСОБА_3 , який висловлювався нецензурною лайкою, потім бачила синці на руках потерпілої ОСОБА_5 , після того, як остання вибігла з приміщення металобази, вказала, що світлий піджак потерпілої був у відбитках забруднених пальців та долоней рук. Допитані судом свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що також чули в цей час крики обвинуваченого ОСОБА_3 , який висловлювався нецензурною лайкою.

Обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у скоєному не визнав та дав показання, що пред`явлене обвинувачення повністю безпідставне, оскільки будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 не наносив, був лише словесний конфлікт між ним та потерпілою.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо невизнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, як обраний метод захисту з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки його показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , результатами проведених з ними слідчих експериментів та висновками судово-медичної експертизи (а.м.д.с. 31-34, 36-37, 42-45, 54-57).

Дослідивши докази по справі, суд переконався в тому, що потерпіла ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давали показання про обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, показання свідків є взаємодоповнюючими, що виключає можливість обмови обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 , характеризуються позитивно, як особа, на яку скарг не надходило.

Обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. В заяві вказує, що отримала тілесне ушкодження, знаходиться під негативним впливом вчинених відносно нього відповідачем злочинних дій. Її здоров`я та самопочуття значно погіршились. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав повністю, просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки будь-яких протиправних дії щодо потерпілої не вчиняв.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною, суд приходить до висновку, що позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що порушено нормальні життєві зв`язки потерпілої, ритм її життя, вона пережила нервовий стрес.

Враховуючи масштабність вимушених змін, що відбулися у звичному способі життя потерпілої, які потребують від неї додаткових зусиль фізичного та психологічного характеру для організації її способу життя, суд, враховуючи обсяг заподіяних потерпілій моральних страждань, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з ОСОБА_3 слід стягнути на користь потерпілої 15000 гривень в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди в результаті вчиненого кримінального правопорушення та 10000 грн. на відшкодування судових витрат на оплату за договором про надання правової допомоги, яка підтверджена документально.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 грн. моральної шкоди та 10000 гривень судових витрат.

Речові докази: відеозапис на лазерному оптичному диску DVD-R зберігати при матеріалах справи; металевий прут знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: