УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м. Київ

справа № 953/4570/25

провадження № 51-2296 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2025 року,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та копій судових рішень,ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вищевказану ухвалу слідчого судді.

У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2025 року як незаконну через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому вказує, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що потерпілий не має права оскарження ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому. Водночас вказаний суд безпідставно послався на висновок, викладений у постанові об'єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 756/10189/20, де йдеться мова про неможливість апеляційного оскарження потерпілим ухвали слідчого судді саме про скасування повідомлення про підозру.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України потерпілий або його представник чи законний представник мають право подати апеляційну скаргу в частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 756/10189/20 (провадження № 51-517кмо21) суб`єктний склад забезпечувальних проваджень, до яких відноситься провадження з розгляду слідчим суддею клопотань про застосування запобіжного заходу, не є тотожним суб`єктному складу основного кримінального провадження.

При цьому, кримінально-процесуальний статус потерпілого, залежно від конкретної стадії кримінального провадження, відрізняється колом його прав та специфікою їх реалізації. Проте, потерпілий на будь-якій стадії кримінального провадження залишається самостійним учасником кримінального провадження, а зміна його процесуального статусу характеризується лише колом його прав, які визначені для різних стадій кримінального провадження, відповідно до ст. 56 КПК України.

З положень глави 18 КПК України вбачається, що на стадії досудового розслідування питання, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу, вирішуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора, за участю підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя постановляє ухвалу, яку і можуть оскаржити вказані особи.

Таким чином, з огляду на положення наведених правових норм, законодавчо не визначено право потерпілого, його законного представника чи представника оскаржити в апеляційному порядку постановлене слідчим суддею судове рішення про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Як убачається з копії судового рішення, суддя Харківського апеляційного суду, постановляючи ухвалу 28 травня 2025 року, дійшов правильного висновку, що представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не відноситься до осіб, які мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, з висновками викладеними у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 640/3693/15-к (провадження № 51-5737км19) від

20 серпня 2018 року у справі № 646/4532/18 (провадження № 51-8107ск18), від

01 квітня 2019 року у справі № 757/6929/19-к (провадження № 51-1065 ск 19), від 14 липня 2020 року у справі № 454/1529/20 (провадження 51-3111ск20) та ухвалі від 03 лютого 2022 року у справі №199/40/22 (провадження № 51-458 ск 22).

При цьому рішення апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2025 року, з огляду на підстави прийняття такого рішення та обставини справи, в даному конкретному випадку не впливає на законність вказаного судового рішення, оскільки суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у розгляді скарги особи, яка не має права на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення. При цьому суб`єкт подання скарги не зміниться і залишиться неналежним.

Тому твердження представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Отже, обґрунтування касаційної скарги представника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3