Ухвала

Іменем України

23 липня 2025 року

Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, що відбувалося в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000019 від 10.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вищевказаним обвинуваченням.

Вказане кримінальне провадження підсудне Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Судом визначено дату та місце проведення відкритого судового засідання, з`ясоване питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Адвокат ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_10 , звернувся до суду з заявою про повернення застави. В обґрунтування заяви посилався на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, встановленого ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року, закінчився 03.12.2024 року. Продовження дії застави ніхто не ініціював, і запобіжний захід продовжений не був, що, відповідно до ст. 203 КПК України, означає припинення його дії. За час дії застави питання про її звернення в дохід держави не вирішувалося, прокурор не подавав відповідних клопотань, і суд також не розглядав це питання за власною ініціативою. Таким чином, на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, підлягає поверненню ОСОБА_10 , як заставодавцю, після припинення дії запобіжного заходу. Згоди на звернення застави в дохід держави ОСОБА_10 не надавав. На підставі вищевикладеного, просили повернути ОСОБА_10 заставу у розмірі 181 680,00 грн.

Від адвоката ОСОБА_11 надійшло аналогічне клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення застави, а клопотання захисника ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання ОСОБА_9 про повернення застави, вважає, що є всі підстави для її повернення заставодавцю, щодо клопотання захисника ОСОБА_11 про повернення застави поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та обвинувачені підтримали думку захисника ОСОБА_8 .

Крім того, у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та зменшення розміру застави, обґрунтовуючи тим, що з моменту застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 демонструє належну процесуальну поведінку, не порушував покладених на нього обов`язків, з`являвся на виклики слідчого та суду. ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Ризики, на які посилався апеляційний суд при обранні запобіжного заходу, наразі відсутні або значно зменшилися. Ризик переховування не підтверджується, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сімейні зв`язки, позитивну репутацію, а також неодноразово виїжджав за межі населеного пункту з дозволу слідчого, що свідчить про довіру до нього. Ризик впливу на свідків не мотивований та не підтверджений жодними доказами. Ризик перешкоджання провадженню відсутній, оскільки досудове розслідування завершено. Ризик вчинення іншого злочину не підтверджений, враховуючи відсутність судимостей та адміністративних стягнень. Звертає увагу, що встановлений апеляційним судом розмір застави у 2 422 400 грн (800 прожиткових мінімумів) є необґрунтованим та непомірним для ОСОБА_4 , враховуючи його майновий стан та відсутність реальних ризиків. Посилається на практику ЄСПЛ, згідно з якою розмір застави має бути достатнім для забезпечення явки, але не завідомо непомірним. Захисник просить встановити заставу у межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України для тяжких злочинів, а саме від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , обраний ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.05.2024. Визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави. Зазначив, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обрано у відповідності до закону, просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення застави ОСОБА_4 .

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що заявлені клопотання не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо клопотання про повернення суми застави.

У судовому засіданні встановлено, що 29.04.2024 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою у 181 680,00 грн, яку ОСОБА_10 вніс 29.04.2024, і обвинувачені були звільнені з-під варти. Строки дії покладених на них обов`язків неодноразово продовжувалися, проте 03.12.2024 слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпро відмовив прокурору у їх продовженні, і це рішення не оскаржувалося.

Строк дії застави слідчим суддею не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

З клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених до обвинувачених, прокурор до суду не звертався.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з вимогами ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, твердження захисника, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального закону.

Відсутність підстав для звернення застави у дохід держави, не може слугувати обґрунтуванням можливості її повернення.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що розгляд кримінального провадження у відношенні обвинувачених триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Суд визнає клопотання захисника ОСОБА_11 про повернення застави, таким, що підлягає залишенню без розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від послуг вказаного адвоката. При цьому, ОСОБА_11 , як представник ОСОБА_10 , до судового засідання систематично не з`являється, заявлене клопотання не підтримує, що вказує на відсутність належного волевиявлення.

Щодо клопотання про зменшення розміру застави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд зазначає, що перевірка ухвал слідчого судді про обрання запобіжного заходу на предмет їх обґрунтованості під час судового розгляду не передбачена чинним кримінальним процесуальним законодавством та виходить за межі компетенції суду першої інстанції.

Разом з тим, суд має перевірити обґрунтованість клопотання сторони захисту щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно було визначено розмір альтернативної застави у сумі 2 422 400 грн (800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України. Застава була внесена, і ОСОБА_4 був звільнений з-під варти.

Суд вважає, що визначений розмір застави щодо обвинуваченого ОСОБА_12 відповідає вимогам ч.4 ст.182 КПК України та підстав для його зменшення на теперішній час не має.

Наведені захисником доводи щодо належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків свідчать про дієвість застосованої застави, у зв`язку з чим не є підставою для зменшення її розміру.

Вирішуючи питання щодо зменшення суми застави суд вважає, що передбачені ст.177 КПК України ризики щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, не зникли та не зменшилися до такого ступеню, який обґрунтовував би необхідність зменшення розміру внесеної застави.

При цьому, з урахуванням обвинувачення у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обставинами інкримінованого кримінального правопорушення, ризиком можливості переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, застосована застава є пропорційним заходом, що належним чином забезпечує виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Крім того, суд зауважує, що основною метою запобіжного заходу є запобігання неналежній процесуальній поведінці обвинуваченого, а не її припинення.

Щодо заяви сторони захисту про тривалість запобіжного заходу суд зауважує, що застосована застава не носить надмірно обтяжливий характер для обвинуваченого, не пов`язана з обмеженням його свободи та внесена заставодавцем, що є також додатковим чинником щодо належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

Таким чином, наведені захистом доводи не свідчать про зменшення встановлених судом ризиків та, з урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що на теперішній час більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_12 ..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 314 - 317 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_10 , про повернення застави, - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави, - відмовити.

Клопотання адвоката ОСОБА_11 , що діє в інтересах ОСОБА_10 , - залишити без розгляду.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.08.2025 року о 9-00 год. в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 2.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Повний текст буде виготовлено та проголошено 23.07.2025 року о 16-45 год.

Суддя: