Справа № 489/3035/25
Провадження № 1-кс/489/1591/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

06 червня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

встановила:

04.06.2025 до слідчого судді ОСОБА_4 надійшло клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000448.

05.06.2025 від прокурора надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 . Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 як слідчий суддя у вказаному кримінальному провадженні накладав арешт на майно. Частиною 9 ст. 100 КПК України визначено: у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання. Проте, здійснивши 04.06.2025 авторозподіл поданого прокурором клопотання, визначено для розгляду вказаного клопотання слідчого суддю замість судді Інгульського районного суду міста Миколаєва. За такого, у разі постановлення слідчим суддею в порядку ч. 9 ст. 100 КПК ухвали про вирішення питання про долю речових доказів і документів, вказана ухвала буде явно незаконною та може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі п.17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, як така, що не передбачена КПК.

Прокурор у судовому засіданні заяву про відвід підтримала, підставами для відводу слідчого судді ОСОБА_4 вважає п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_4 про дату та час розгляду заяви про відвід повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши заяву про відвід та матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите прокурором, клопотання, подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів, вирішується судом, а не слідчим суддею.

Такі правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 по справі справа № 554/2506/22.

Кримінальне провадження №0000448 закрито постановою прокурора від 26.05.2025. Цією ж постановою скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 .

Водночас, виходячи з приписів ч. 9 ст. 100 КПК України, долю речових доказів може вирішити суд ухвалою на підставі відповідного клопотання.

За таких обставин, визначення для розгляду клопотання прокурора про повернення речових доказів слідчого судді, здійснено з порушенням встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи. Крім того, обґрунтованим є посилання прокурора на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки суддя ОСОБА_4 вже брав участь у вказаному кримінальному провадженні як слідчий суддя, відтак не може вирішувати долю речових доказів після закриття кримінального провадження постановою прокурора.

Враховуючи викладені обставини, є підстави для задоволення заяви про відвід.

Керуючись статтями 75, 80, 100, 174, 372 КПК України, суддя

постановила:

Заяву прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 задовольнити та відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду клопотання прокурора про повернення речових доказів у провадженні №1-кс/489/1583/25 (справа №489/3035/25).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1