Справа № 553/2341/23
Провадження № 1-кп/553/343/2025
У Х В А Л А

Іменем України

02.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду міста Полтави кримінальне провадження № 0000156 від 03.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва, Харківської області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, інвалідність не встановлена, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення -проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за наступних обставин.

27.07.2023, близько 19:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку за адресою: м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 12, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив останньому тілесні ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 2 удари в обличчя рукою, зігнутою в кулак. У результаті вказаних дій ОСОБА_8 малолітньому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, припухання м`яких тканин нижньої щелепи справа, які могли утворитись не менш ніж від однократної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також, цивільний позивач ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою, в якій просила відповідно до п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України прийняти відмову від позову до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9149,74 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. та закрити провадження за цивільним позовом. Наслідки відмови від позову та закриття провадження по справі, передбачені ч.3 ст. 256 ЦПК України, їй відомі та зрозумілі.

Представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримаа заяву про відмову від позову та закриття провадження за цивільним позовом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали заяву законного представника потерпілого, просили її задовольнити та закрити провадження, а також прийняти відмову від цивільного позову..

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому прокурор зазначив, що вважає, що більш доцільним було б закриття провадження за примиренням на підставі ст. 46 КК України.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, законного представника неповнолітнього потерпілого, представника цивільного позивача, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно приписів ч.ч. 1, 4 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно вимог ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як зазначалось вище, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 відмовилась від обвинувачення щодо ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню. Відмова є добровільною, не є наслідком застосування насильства, погроз чи наслідком будь-яких інших обставин, ніж власна воля потерпілого.

Інкримінований ОСОБА_8 кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, не пов`язаний з домашнім насильством, що підтверджується даними обвинувального акту, кримінальне провадження було розпочате за заявою потерпілого у формі приватного обвинувачення згідно з ч. 4 ст. 26, ч. 1 ст. 478 КПК України, яка була подана потерпілим (фізичною особою) до органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, тому відмова потерпілого, відповідно до ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Щодо думки прокурора про необхідність застосування положень ст. 46 КК України, суд зазначає, що від обвинуваченого та законного представника потерпілого клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим до суду не надходило, а враховуючи диспозитивність, як одну із загальних засад кримінального провадження, суд зазначає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява законного представника неповнолітнього потерпілого підлягає задоволенню, кримінальне провадження слід закрити, у зв`язку з відмовою законного представника неповнолітнього потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

У кримінальному провадженні цивільним позивачем ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9149,74 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Цивільний позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову від позову та закрити провадження за цивільним позовом. Наслідки відмови від позову та закриття провадження по справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, їй відомі та зрозумілі.

Згідно ч. 5 ст. 126 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Нормами частини третьої статті 61 КПК України визначено, що цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що відмова від позову є виключним правом позивача, підстав для не прийняття заяви про закриття провадження у справі судом не встановлено, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі.

При цьому судом роз`яснено сторонам, що відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно висновку Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 149/83/21 (провадження № 51-4371км21), якщо потерпілий у справі приватного обвинувачення відмовився від обвинувачення, а суд закрив кримінальне провадження, що призвело до втрати особою статусу обвинуваченого, то всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, покладаються на державу.

Так, процесуальні витрати на залучення експерта (судова товарознавча експертиза № СЕ-19/117-23/12507-ТВ від 17.08.2023) у розмірі 956,00 грн. слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 61, 126, п. 7 ч. 1 ст. 284, ч. 7 ст. 284, 369, 372, п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000156 від 03.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою законного представника неповнолітнього потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , від позову до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9149,74 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9149,74 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта (судова товарознавча експертиза № СЕ-19/117-23/12507-ТВ від 17.08.2023) у розмірі 956,00 грн. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: оригінал медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення № 6313 КП «ДМКЛ Полтавської міської ради» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 16.08.2023 зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000156 від 03.08.2023 повернути за належністю до КП «ДМКЛ Полтавської міської ради».

Речовий доказ у кримінальному провадженні: відеозапис формату MP4 розміром 8972 КБ на CD-R диску Verbatum сірого кольору № В3137AL24192372LH, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 25.08.2023 зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000156 від 03.08.2023 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06.06.2025.

Головуючий: суддя ОСОБА_1