Справа № 504/2892/25
Номер провадження 1-кп/504/679/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши, в залі суду в с-щі Доброслав Одеської області, у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 від 16.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 13.03.2025 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-,

ВСТАНОВИВ:

згідно вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2025, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

На виконання вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2025 засудженого ОСОБА_2 поставлено на облік Одеського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Надалі 08.07.2025 ОСОБА_2 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України у разі порушення порядку та умов відбування покарання, про що останній надав підписку.

У подальшому, ОСОБА_2 направлено до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Чорноморське, вул. Захисників України, 19, для відбування призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт, однак останній відмовився отримувати направлення до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області та для відпрацювання 120 годин громадських робіт не прибув.

Отже, ОСОБА_2 умисно, з метою ухилення від призначеного йому покарання, до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області не прибув та до відбування призначеного покарання до теперішнього часу не приступив, призначені судом 120 годин в повному обсязі не відпрацював без поважних на те причин, та у такий спосіб ухилився від виконання призначеного йому вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2025 покарання.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_2 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, щодо вчинення кримінального проступку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що відповідає ч. 2 ст. 381 КПК України та підтверджується відповідною заявою обвинуваченого, що викладена у присутності його захисника ОСОБА_3 .

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України, а також необхідністю запобігання вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень (ст. 50 КК України).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено, в обвинувальному акті таких не вказано.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення маючи невідбуте покарання, одружений, має обов`язок в утриманні двох неповнолітніх дітей, проте засуджувався за злочин пов`язаний з ухиленням від такого, не працює, за місцем проживання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання скарг не надходило. Суд враховує, що обвинувачений свідомо знехтував загальноприйнятими правилами необхідності виконання судового рішення, без будь-яких належних до того підстав, при цьому, жодних доказів усунення першопричини притягнення до кримінальної відповідальності - виконання обов`язку з утримання неповнолітніх дітей в матеріалах справи немає.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає можливість застосування двох альтернативних покарань, а саме пробаційного нагляду та обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Враховуючи наведені вище обставини, а також особу обвинуваченого, який не працює, після вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України не працевлаштувався, не має джерел доходу, наявність його обов`язку з утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що належним покаранням обвинуваченого буде покарання пов`язане з обов`язковим залученням його до праці, а тому покарання у виді обмеження волі у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків здійснюється відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якої менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, тому 120 годинам громадських робіт відповідатимуть 15 днів обмеження волі.

Обвинувачений після постановлення вироку Комінтернівського районного суду м. Одеси від 13.03.2025 року за ч. 1 ст. 164 КК України, але до повного відбуття покарання у виді громадських робіт строком 120 годин, вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а тому суд до призначеного покарання за цим вироком суд частково приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком.

Речові докази відсутні, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст.368-371,373-374,376,381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2025 року та остаточно призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (рік) роки та 10 (десять) днів.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня постановки засудженого на облік до кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1