Справа №523/8471/25
Провадження №1-кс/523/4303/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, зі спеціальною середньою освітою, не працюючого.

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.258 ч.3 КК України, -

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси звернувся старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Зі змісту клопотання слідчого досудовим розслідування встановлено, що у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. та неодноразово продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., №451 від 26.07.2023р., №734 від 6.11.2023р., №49 від 5.02.2024р., №271/2024 від 6.05.2024р., №469/2024 від 23.07.2024р., №740/2024 від 28.10.2024р., №26/2025 від 14.01.2025 року; Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., №3275-IX від 27.07.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3564-IX від 6.02.2024р., №3684-IX від 8.05.2024р., №3891-IX від 23.07.2024р., №4024-ІХ від 29.10.2024р., №4220-IX від 15.01.2025р.

Після початку широкомасштабного військового вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України в ході збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розвідувальні органи Російської Федерації посилили підривну діяльність проти України, одним з напрямків якої обрали - вчинення терористичних актів шляхом вчинення з використанням саморобних вибухових пристроїв вибухів, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людини і заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам Сил оборони України.

На початку 2025 року невстановлений співробітник розвідувального органу Російської Федерації, реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на ведення підривної діяльності проти України шляхом вчинення на території України терористичних актів, в ході спілкування в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" з громадянином України ОСОБА_6 , який постійно проживав в м. Одесі, звернувся до останнього з пропозицією і вказівками вчиняти на території м. Одеси і Одеської області терористичні акти шляхом вибухів, за грошову винагороду, на що ОСОБА_6 відповів згодою, тим самим вступив з невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації у злочинну змову, направлену на вчинення терористичних актів. При цьому, невстановлений співробітник розвідувального органу Російської Федерації повідомив ОСОБА_6 , що до його функціональної ролі у вчиненні терористичних актів входитиме виготовлення саморобних вибухових пристроїв з побутових речовин і предметів і їхня подальша передача безпосереднім виконавцям згідно з його інструкціями і вказівками.

На виконання спільного злочинного умислу, направленого на вчинення в м. Одесі і Одеській області терористичних актів, в лютому 2025 року ОСОБА_8 , діючи за вказівками невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації і згідно з його інструкціями, за невстановлених обставин придбав компоненти для виготовлення саморобного вибухового пристрою, з яких у подальшому, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виготовив саморобний вибуховий пристрій за наступною схемою: змішав у скляній трилітровій банці електроліт для автомобільних акумуляторів об`ємом 1 л і рідкий пральний засіб марки "Vanish" об`ємом 1 л; повільно долив до цієї суміші ацетон об`ємом 1 л; суміш, що утворилася у банці, залишив зовні на балконі квартири, в умовах низької температури, на одну добу. Після спливу однієї доби і проходження у суміші хімічних реакцій, ОСОБА_6 злив з банки рідину, яка утворилась на поверхні, після чого вийняв з банки гелеподібну масу, яка утворилась на дні банки. Надалі ОСОБА_6 змішав гелеподібну масу з водою об`ємом 0,5л, додав дві столові ложки харчової соди і розмішав масу, що утворилась. Після проходження чергової хімічної реакції ОСОБА_6 процідив масу через марлевий бинт, після чого просушив її на рушнику, отримавши таким чином ініціюючу (первинну) вибухову речовину, масою приблизно 30г у формі кристалічної речовини білого кольору. В подальшому, ОСОБА_6 поклав ініціюючу вибухову речовину до полімерного пакета і погрузив в її масу електрозапал (електросірник), після чого погрузив її в попередньо змішану в пропорції приблизно 1/5 в пластиковій п`яти літровій банці суміш цукрової пудри і селітри загальною масою приблизно 3 кг. Надалі, ОСОБА_6 вивів обидва кінці проводу електро запалу назовні, після чого один кінець залишив вільним, інший кінець з`єднав з попередньо придбаним мобільним телефоном невстановленої марки і моделі, з невстановленим номером телефону, і від телефону вивів інший провід. При цьому, невстановлений співробітник розвідувального органу Російської Федерації, під час виготовлення ОСОБА_6 саморобного вибухового пристрою, в ході спілкування по відеозв`язку в месенджері "Telegram" давав йому детальні інструкції щодо послідовності дій, кількості і пропорції змішуваних речовин, готовності пристрою до вибуху.

У подальшому виготовлений саморобний вибуховий пристрій ОСОБА_6 зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в розрядженому стані (з роз`єднаними мобільним телефоном і електрозапалом).

На виконання отриманої 22.03.2025 року у вечірній час доби вказівки від невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, 23.03.2025 року у першій половині дня, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , підготував попередньо виготовлений ним саморобний пристрій для вчинення вибуху, а саме - з`єднав мобільний телефон з електрозапалом, помістив пристрій до картонного коробу, після чого поклав його до подарункового пакету, замаскувавши його таким чином під подарунок - побутовий предмет.

Надалі, цього ж дня 23.03.2025 року приблизно о 16-00 годині на виконання вказівки невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, ОСОБА_6 вийшов з дому, тримаючи в руках пакет із замаскованим у ньому саморобним вибуховим пристроєм, з метою конспірації своєї протиправної діяльності пройшов від місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, знаходячись у дворі вказаного будинку, використовуючи попередньо придбаний за вказівкою невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації мобільний телефон марки «Samsung», моделі J6, із встановленим мобільним додатком для виклику таксі "Indrive", замовив поїздку таксі від місця свого знаходження до м. Біляївки Одеського району Одеської області. Приблизно у цей же період часу ОСОБА_6 в ході спілкування в месенджері "Telegram" отримав від невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації вказівку передати пакет із замаскованим у ньому саморобним вибуховим пристроєм водію таксі, який прибуде за викликом, і дати йому інструкцію перевезти пакет до м. Біляївки Одеського району Одеської області і передати його жінці. При цьому, невстановлений співробітник розвідувального органу Російської Федерації направив ОСОБА_6 повідомлення з іменем жінки, якій слід було передати пакет із саморобним вибуховим пристроєм - Юлія, її номером телефону і точною адресою доставки пакета - м. Біляївка, вул. Успенська, 4.

23.03.2025 року приблизно о 17-00 год. за викликом таксі приїхав громадянин України ОСОБА_9 в якості водія автомобіля таксі марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого підійшов ОСОБА_6 , поклавши пакет з саморобним вибуховим пристроєм в салон зазначеного транспортного засобу на підлогу в районі переднього правого пасажирського місця, і показав ОСОБА_9 попередньо отримане від невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації повідомлення з іменем жінки, якій слід було передати пакет із саморобним вибуховим пристроєм - Юлія, її номером телефону і точною адресою доставки пакета - м. Біляївка, вул. Успенська, 4, також оплативши ОСОБА_9 обумовлену ними вартість поїздки у сумі 1200 грн., після цього ОСОБА_9 виїхав за адресою: м. Біляївка, вул. Успенська, 4.

23.03.2025 року приблизно о 17-20 год. після передачі ОСОБА_9 для перевезення саморобного вибухового пристрою, ОСОБА_6 , знаходячись в м. Одесі неподалік свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації, завершуючи власні протиправні дії по вчиненню терористичного акту, маючи умисел на вчинення терористичного акту шляхом вибуху і переслідуючи протиправну мету порушення громадської безпеки, залякування та створення серед населення України суспільної думки по неприйняттю державності України, протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам Сил оборони України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення громадської безпеки від проявів тероризму, загибелі людей, спричинення ним тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, руйнування і знищення майна, в ході спілкування в месенджері "Telegram" повідомив невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації номер телефону сім-картки, вставленої у з`єднаний в схему саморобного вибухового пристрою мобільний телефон, тим самим уможливив здійснення невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації телефонного дзвінка на вказаний номер телефону, приведення в дію саморобного вибухового пристрою і вчинення вибуху При цьому ОСОБА_6 усвідомлював і допускав, що невстановлений співробітник розвідувального органу Російської Федерації, переслідуючи протиправну мету вчинення в м. Одесі і в Одеській області терористичного акту, відтепер матиме можливість привести в дію саморобний вибуховий пристрій.

23.03.2025 року приблизно о 17-40 год. ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про протиправну діяльність невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, ОСОБА_6 та можливо інших осіб, згідно отриманої інструкції доставив пакет із замаскованим у ньому саморобним вибуховим за адресою: м. Біляївка, вул. Успенська, 4, передавши громадянці України ОСОБА_10 , яка у подальшому, діючи за вказівкою невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, з`єднавши два проводи, занесла пакет із саморобним вибуховим пристроєм до адміністративної будівлі ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, м. Біляївка, вул. Успенська, 2.

23.03.2025 року приблизно о 17-45 год., завершуючи спільні протиправні дії щодо вчинення терористичного акту, невстановлений співробітник розвідувального органу Російської Федерації, знаходячись у невстановленому місці на території Російської Федерації або на окупованій Російською Федерацією території України, здійснив телефонний дзвінок на невстановлений номер телефону сім-картки, вставленої у з`єднаний в схему саморобного вибухового пристрою мобільний телефон, що призвело до активації електричної схеми саморобного вибухового пристрою і вибуху, внаслідок якого ОСОБА_10 загинула; постраждали троє працівників поліції - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (отримали поранення, акубаротравми та легкі осколкові поранення); зруйновано приміщення чергової частини ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та вхід в адміністративну будівлю.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.258 ч.3 КК України 23.03.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193.

29.03.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.258 ч.3 КК України за ознаками: терористичний акт, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя і здоров`я людини і заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, якщо такі дії були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, привернення уваги громадськості до певних політичних та інших поглядів винного (терориста), вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо він призвів до заподіяння значної майнової шкоди, інших тяжких наслідків, загибелі людини.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.03.2025р., проведеного в адміністративній будівлі ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Успенська, 2, згідно з яким зафіксовано наслідки, спричинені вибухом, вчиненим ОСОБА_6 спільно з невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації, за попередньою змовою з ним; показами свідка ОСОБА_9 від 24.03.2025р. про обставини перевезення ним пакета із саморобним вибуховим пристроєм з м. Одеси до м. Біляївки Одеського району Одеської області на замовлення ОСОБА_6 і передачі пакета ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2025р., згідно з яким ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 23.03.2025р. передала йому для перевезення пакет із саморобним вибуховим пристроєм; протоколом обшуку від 28.03.2025р. за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, серед іншого, вилучено незакінчений саморобний вибуховий пристрій в оболонці з корпусу від вогнегасника; компоненти для виготовлення саморобних вибухових пристроїв - ацетон, електроліт, розчин універсальний, рідкий засіб для прання марки "Vanish", чотири елеткрозапали, мобільний телефон марки Ergo з приєднаними до нього проводами; поясненнями ОСОБА_6 , наданими ним 28.03.2025р. в ході обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 щодо детальних обставин вчинення ним кримінального правопорушення; відповідями на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій № 65/5/Т/9-1200 від 28.03.2025 і № 65/5/Т/9-1201 від 28.03.2025, які надійшли з ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області, про детальні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

Також встановлено, що ОСОБА_6 фактично був затриманий 28.03.2025 року о 19:10 годині в порядку ст.ст.208, 615 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 28.03.2025 року.

29.03.2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

22.05.2025 року ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 був продовжений до 20.07.2025 року.

18.07.2025 року ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був продовжений до шести місяців, тобто до 29.09.2025 року, так як завершити досудове розслідування у чотирьох місячний строк не надалося можливим у зв`язку із довготривалим проведенням призначених експертиз, а також необхідністю в проведенні наступних слідчих дій, які є необхідними для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин злочину, а саме: отримати висновки судово-медичних експертиз, висновок цитологічної експертизи, призначити та отримати висновок порівняльної цитологічної експертизи, оглянути інформацію отриману від операторів з надання телекомунікаційних послуг ТОВ «лайфселл» та ПрАТ «ВФ Україна», саме інформацію з`єднання мобільних телефонів, якими користувалися свідки, підозрювані та інші особи; допитати підозрюваного ОСОБА_6 , встановити співучасників або додаткових свідікв дій, у яких підозрюється ОСОБА_6 , виконати вимоги ст.ст.290, 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив особливо тяжкий злочин за ст.258 ч.3 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої, даний злочин відноситься до категорії терористичного акту, підозрюваний, будучи ознайомленим про тяжкість покарання, у разі визнання особи винною, а також обізнаним із заходами конспірації протиправної діяльності, здобутими під час підготовки до вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом незаконного впливу на осіб, яким відомі обставини вчинення інкримінованого злочину, які на даний час ще не встановлені та не допитані; виходячи з характеру кримінального правопорушення, яке має прямий умисел, не усувається ризик знищення або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин справи, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, що підтверджується корисливим мотивом та метою протиправної діяльності, а саме створення загрози громадській безпеці України.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.258 ч.3 КК України, свідомо вчинив інкримінований йому злочин, на даний час досудове слідство не завершене, очікуються висновки експертиз, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно пливати на свідків, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_4 поклала вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підзахисного на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 приєднався до думки захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою.

В ході досудового слідства та під час судового засідання прокурором було доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який, у разі визнання особи винною, законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої.

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом впливу на інших осіб, яким відомі обставини злочину з метою зміни ними показів.

3. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовується тим, що підозрюваний усвідомлював суспільну небезпеку інкримінованого йому діяння та свою протиправну діяльність.

4. Продовжити злочинну діяльність, що підтверджується його метою створення загрози громадській безпеці України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.258 ч.3 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, умисно ухилятися від явки до слідчого та суду. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого та прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст.183 ч.2 п.4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, спосіб його життя, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_6 діяння, тяжкість покарання у разі визнання особи винною, та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, на переконання слідчого судді, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_6 .

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, не даючи оцінку доказам обґрунтованості підозри, зважаючи на всі обставини встановлені під час розгляду клопотання, зі змісту якого вбачається, що підозрюваний умисно вчинив дії спрямовані на здійснення терористичного акту, тим самим створюючи загрозу громадській безпеці України, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який будучи обізнаним про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на характер і обставини інкримінованого підозрюваному діяння, з урахуванням наявності встановлених реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважає за доцільне продовжити щодо ОСОБА_6 строк дії тримання під вартою на 60 діб, тобто до 15.09.2025 року.

Крім того, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання особою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому положеннями ст.176 ч.6 КПК України регламентовано, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Разом з цим, за змістом положення ст.183 ч.4 п.5 абзац 3 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27 ч.2, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку проведення досудового розслідування на 60 діб, тобто до 15.09.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.09.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_14