Справа № 344/8416/25
Провадження № 1-кс/344/3662/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000217 від 10.07.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000217 від 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних "Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Зазначено, що ОСОБА_4 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.09.2024, ОСОБА_4 проходячи військову службу у складі вказаної військової частини Збройних Сил України, виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, перебуваючи м. Павлоград Дніпропетровської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, не маючи відповідної ліцензії МВС України на здійснення господарської діяльності з виробництва, ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, та їх продажу з метою подальшого носіння, зберігання та збуту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав запал для ручної гранати типу УЗРГМ-2, 10 запалів для ручних гранат типу УЗРГМ, які належить до категорії вибухових пристроїв, 8 корпусів ручної гранати Ф-1, 15 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200г», 9 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 400г», які належить до категорії вибухових речовин, 2 бухти (мотків) вогнепровідних шнурів, електродетонатор з провідною лінією, 2 RPG-75, 1 РПГ-26, 1 РШГ-2, 4 снаряди для легких протитанкових систем 40 мм OUI-7MA, 8 корпусів ручної гранати РГО, 2 корпуси ручної гранати GHO-1, 1 корпус ручної гранати РГ-42, 1 корпус ручної гранати М67, 1 корпус ручної гранати DM61, 4 запали для ручних гранат МД5М, 2 запали для ручних гранат МД2, 1 запал для ручної гранати М213, 1 запал для ручної гранати ДМ82, 2 запали для ручної гранати AF-11, 8 запалів для ручної гранати УДЗ, 3 корпуси ручної гранати РГД-5, 2 протипіхотні міни направленої дії М18А1 «Клеймор», 249 патронів калібру 7,62 мм, що належить до категорії бойових припасів та вибухових пристроїв, які зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою їх подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_4 з метою незаконного збуту вищевказаних бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, вступив у попередню злочинну змову із своїм знайомим та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

Як вказано у клопотанні, у подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_5 злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та збут бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, усвідомлюючи, наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вибухових пристроїв та вибухових речовин в результаті їх неконтрольованого обігу, переслідуючи спільний із ОСОБА_5 корисливий мотив та мету спільного збагачення, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, 24.09.2024 перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку, будучи обізнаним, що транспортування бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин відбудеться у м. Івано-Франківськ, передав ОСОБА_5 запал для ручної гранати типу УЗРГМ-2, 10 запалів для ручних гранат типу УЗРГМ, які належить до категорії вибухових пристроїв, 8 корпусів ручної гранати Ф-1, 15 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200г», 9 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 400г», які належить до категорії вибухових речовин, 2 бухти (мотків) вогнепровідних шнурів, електродетонатор з провідною лінією, 2 RPG-75, 1 РПГ-26, 1 РШГ-2, 4 снаряди для легких протитанкових систем 40 мм OUI-7MA, 8 корпусів ручної гранати РГО, 2 корпуси ручної гранати GHO-1, 1 корпус ручної гранати РГ-42, 1 корпус ручної гранати М67, 1 корпус ручної гранати DM61, 4 запали для ручних гранат МД5М, 2 запали для ручних гранат МД2, 1 запал для ручної гранати М213, 1 запал для ручної гранати ДМ82, 2 запали для ручної гранати AF-11, 8 запалів для ручної гранати УДЗ, 3 корпуси ручної гранати РГД-5, 2 протипіхотні міни направленої дії М18А1 «Клеймор», 249 патронів калібру 7,62 мм, що належить до категорії бойових припасів та вибухових пристроїв, які за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах, ОСОБА_5 переніс у автомобіль марки «Mercedes-Benz ML», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де спільно із ОСОБА_6 зберігали з метою їх подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , з відома та згоди учасника групи ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 24.09.2024 прибули на автомобілі «Mercedes-Benz ML», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до заздалегідь обумовленого із громадянином ОСОБА_8 місця, а саме узбіччя дороги вул. Івана Сірка в м. Павлоград Дніпропетровської області, після чого, ОСОБА_5 , з метою спостереження та конспіруючи свою присутність, вийшов із вказаного автомобіля та направився у невідомому напрямку.

Зазначено, що того ж дня, біля 07 год 33 хв ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи за участі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі дороги по вул. Івана Сірка в м. Павлоград Дніпропетровської області, збув ОСОБА_8 запал для ручної гранати типу УЗРГМ-2, 10 запалів для ручних гранат типу УЗРГМ, які належить до категорії вибухових пристроїв, 8 корпусів ручної гранати Ф-1, 15 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200г», 9 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 400г», які належить до категорії вибухових речовин, 2 бухти (мотків) вогнепровідних шнурів, електродетонатор з провідною лінією, 2 RPG-75, 1 РПГ-26, 1 РШГ-2, 4 снаряди для легких протитанкових систем 40 мм OUI-7MA, 8 корпусів ручної гранати РГО, 2 корпуси ручної гранати GHO-1, 1 корпус ручної гранати РГ-42, 1 корпус ручної гранати М67, 1 корпус ручної гранати DM61, 4 запали для ручних гранат МД5М, 2 запали для ручних гранат МД2, 1 запал для ручної гранати М213, 1 запал для ручної гранати ДМ82, 2 запали для ручної гранати AF-11, 8 запалів для ручної гранати УДЗ, 3 корпуси ручної гранати РГД-5, 2 протипіхотні міни направленої дії М18А1 «Клеймор», 249 патронів калібру 7,62 мм, що належить до категорії бойових припасів та вибухових пристроїв, які останній перевіз до м. Івано-Франківська.

При цьому ОСОБА_8 надав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 211 000 гривень, частину із яких ОСОБА_6 залишив собі, а іншу в подальшому розділив між учасниками організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , після чого, останній надав ОСОБА_4 попередньо обумовлену суму грошових коштів.

Матеріалами клопотання зазначається, що 19.03.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність продовження строку цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною залишати місце проживання за місцем реєстрації, АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, вказавши на доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний у судовому засіданні відмовився від послуг захисника при розгляді вказаного клопотання, що не суперечить вимогам ст. 52 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що можливо провести розгляд клопотання за відсутності захисника.

У судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував стосовно клопотання, однак просив врахувати, що домашній арешт йому визначено за адресою реєстрації, тоді як фактичною адресою його проживання є інша адреса: АДРЕСА_2 . Просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою його фактичного проживання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом огляду та вручення грошових коштів, висновками за результатом проведення експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті - сім років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення таких злочинів. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, положення статей 69 та 75 КК України застосуванню не підлягають, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки гласне досудове розслідування тільки розпочато, а тому на даний час ще не віднайдено і не вилучено інші речі, що мають значення для кримінального провадження;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу;

вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити займатися незаконною діяльністю щодо придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Зазначені ризики слідчим суддею при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу визнані доведеними, на даний час вони не зменшились та продовжують існувати.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Стороною обвинувачення зазначено про неможливість закінчити досудове розслідування, у зв`язку з необхідністю на даний час у кримінальному провадженні провести ряду слідчих та процесуальних дій.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашнього арешту, не можуть запобігти заявленим ризикам.

Відтак, для запобігання заявленим ризикам та забезпечення дієвості кримінального провадження, строк дії запобіжного заходу домашнього арешту та передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, слід продовжити в межах строку досудового розслідування до 19 червня 2025 року.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також зазначення сторони обвинувачення на необхідність проведення ряду слідчих дій, з огляду на що слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено про необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та/або за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування - до 19 червня 2025 року включно, з урахуванням обмежень, встановлених щодо військового стану та продовжити дію обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання слідчого судді, перебування під домашнім арештом цілодобово забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наведених прокурором ризиків.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною залишати місце проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та/або за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування - до 19 червня 2025 року включно, з урахуванням обмежень, встановлених щодо військового стану.

Продовжити до 19 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, строк дії покладених обов`язків на ОСОБА_4 :

прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 16.05.2025 року.