ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/203/24 Номер провадження 11-кп/814/975/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 29.11.2024 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Московський, Куп`янського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, учасника бойових дій засудженого вироком Машівського районного суду Полтавської області від 04.04.2024 за ч.2 ст.259 КК на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмолено у задоволенні подання начальника Полтавського районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого вироком Машівського районного суду Полтавської області від 04.04.2024 щодо ОСОБА_7 .

Ухвалюючи рішення суд зазначив, що хоча ОСОБА_7 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, але протягом іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративні правопорушення не були спрямовані на порушення громадського порядку та не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, враховуючи особу засудженого, який є пенсіонером, учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання, виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст.7 КПК України, не знайшов підстав для задоволення подання.

У поданій апеляційній скарзі прокурор. просить ухвалу суду щодо нього. скасувати, постановивши нову, якою задовольнити подання ДУ «Центр пробації».

Зазначає, засуджений ОСОБА_10 під час іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та ст.173-2 КУпАП, порушуючи цим громадський порядок.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішується судом, зокрема, за поданням органу або установи виконання покарань.

Відповідно до положень частин другої, третьої статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Частиною 3 ст. 164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Згідно зі частинами першою-четвертою статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з Розділу IV Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом за N 270/1560 від 19.12.2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань (надалі Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції не врахував вищевказаних вимог закону при постановлені оскаржуваної ухвали, не вірно встановив фактичні обставини справи та зробив необґрунтований висновок про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів подання ОСОБА_7 засуджений вироком Машівського районного суду Полтавської області від 04.04.2024 за ч.2 ст.259 КК на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Дослідженням наданих апеляційному суду матеріалів встановлено, що під час іспитового строку засуджений ОСОБА_7 вчинив адміністративні правопорушення, зокрема: 06.04.2024 за ст. 183 КУпАП, 09.06.2024 за ст. 183 КУпАП, 24.06.2024 за ст. 173-2 КУпАП.

06.08.2024 із засудженим проведено індивідуально-профілактичну бесіду та застосовано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Після винесеного попередження засуджений тричі вчинив адміністративні правопорушення, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 06.08.2024 за ст. 183 КУпАП, 07.08.2024 за ст. 183 КУпАП, 07.09.2024 за ст. 183 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку систематично не вчинить правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і виконає покладені на нього обов`язки.

Колегія суддів також враховує, що засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку вчинив декілька адміністративних правопорушень, тому доходить висновку, що наявні підстави для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ч. 4 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 29.11.2024 відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Полтавського районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого вироком Машівського районного суду Полтавської області від 04.04.2024 ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання засудженому вироком Машівського районного суду Полтавської області від 04.04.2024 ОСОБА_7 за ч.2 ст.259 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного за вироком суду покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4