Провадження № 1-кп/537/241/2025
Справа № 537/3797/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

у с т а н о в и в :

Згідно з клопотанням органом досудового слідства встановлено, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України № 265 мтд (по стройовій частині) від 23.10.2023 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та на всі види забезпечення. Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України № 275 мтд (по стройовій частині) від 03.11.2023 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира взводу матеріально-технічного забезпечення 4-го батальйону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України. Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують молодшого лейтенанта ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України. У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше. Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався указами Президента України, зокрема Указом № 235/2025 від 15.04.2025 строком на 90 діб з 05.год 30 хв. 09 травня 2025 року. Молодший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1,2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- ХІV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків. Однак, молодший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді командира взводу матеріально-технічного забезпечення 4-го батальйону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, в умовах воєнного стану у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст.1,2,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не отримавши дозволу відповідних командирів або начальників, 01 січня 2024 року о 21 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України, а саме підрозділ, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління. Таким чином, з 01.01.2024 по 22.05.2025 молодший лейтенант ОСОБА_4 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, а саме підрозділ, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану та час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Діями ОСОБА_4 матеріальний збиток не нанесено. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

06.06.2025 року прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч. 5 ст.401 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 22.05.2025 добровільно звернувся до прокурора із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених ч. 5 ст. 401 КК України, та висловив намір продовжити проходження військової служби. Прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні на адресу військової частини НОМЕР_3 НГУ направлено запит про можливість проходження підозрюваним військової служби та від командира військової частини надійшла письмова згода про продовження військової служби молодшим лейтенантом ОСОБА_4 з наступним призначенням його на вакантну посаду у резервну роту військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України. Вказав, що ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України, а тому відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України його може бути звільнено від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

У судовому засіданні прокурор, підозрюваний та його захисник підтримали клопотання та просили суд його задовольнити, підтвердили, що ОСОБА_4 добровільно, без будь-якого примусу звернувся з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених ч. 5 ст. 401 КК України, та висловив намір продовжити проходження військової служби.

Ознайомившись з клопотанням та матеріалами справи, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно з ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 можливе за наступних підстав: особа вперше вчинила злочин, передбачений ст. ст. 407, 408 КК України, під час воєнного стану; особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем, до відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягався, надав письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та має намір повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби. Командир військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_6 надав письмову згоду на продовження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині з наступним його призначенням на вакантну посаду у резервну роту військової частини за наявності підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України.

Суд переконався, що підозрюваний розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, а саме звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, крім того обов`язок не пізніше 72 годин із врахуванням набрання законної сили даною ухвалою прибути до вище визначеної військової частини для продовження проходження військової служби. Підозрюваний розуміє, що в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення ч. 5 ст. 401 КК України до нього не можуть бути застосовані.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання, а тому підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За положенням ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч.5 ст.401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Згідно з ч.2 ст.534 КПК України виправдувальний вирок або судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти, виконуються в цій частині негайно після їх проголошення в залі судового засідання, тому слід звільнити з під варти ОСОБА_4 негайно в залі суду.

На виконання положень ч.3 ст.288 КК України слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини, для продовження проходження військової служби, а командира військової частини після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження ним військової служби.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 285, 286, 288, 314, 370-372, 534 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2024 року за № 0000100 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Після набрання ухвалою законної сили зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 . Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України повідомити суд про виконання ухвали у строк, зазначений ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1