ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарем - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 19.03.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, без інвалідності, з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до затримання по іншому провадженню проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час перебуваючого під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» в рамках іншого кримінального провадження розгляд якого триває, раніше неодноразово судимого, а саме:

- 09.04.2001 року вироком Іллічівського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 рок 6 місяців з конфіскацією майна, звільненого 16.04.2004 року за відбуттям строку покарання;

- 29.08.2005 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 198 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого 22.06.2006 року за відбуттям строку покарання;

- 24.01.2007 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 21.08.2010 року за відбуттям строку покарання;

- 25.03.2013 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду - Хаджибейський районний суд м. Одеси) за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 353 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна, звільненого 02.02.2016 року за відбуттям строку покарання;

- 04.11.2016 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією майна;

- 02.10.2017 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 10 днів із конфіскацією майна, звільненого 27.01.2023 року за відбуттям строку покарання;

- 28.04.2023 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 395 КК України, до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 18 березня 2025 року, приблизно о 12 годин 10 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи в камерному приміщенні № 237 на території Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 11, використовуючи свій мобільний телефон через додаток «Телеграм», зв`язався з абонентом на ім`я « ОСОБА_4 » за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та в ході листування замовив у невстановленої особи підписаної в «Телеграмі» під ім`ям «1к» наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, сплативши за нього грошові кошти в розмірі 500 гривень, переказавши їх на банківську картку № НОМЕР_2 .

Після чого, того ж дня, приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи у камерному приміщенні № 237 ДУ «Одеський слідчий ізолятор», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 11, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив отриманий шляхом «дороги», прокладеної за допомогою нитки через віконця камерних приміщень, заздалегідь замовлений полімерний згорток, з вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,113 г, з кількісним вмістом метадону - 0,042 г, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, з кількісним вмістом метадону - 0,042 г, помістив вищевказаний згорток до своєї шкарпетки, одягненої на ліву ногу, тим самим став незаконно зберігати наркотичний засіб при собі для власного вживання, без мети збуту до моменту вилучення працівниками Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області о 17 годині 52 хвилини 18 березня 2025 року під час проведення огляду місця події у приміщенні кабінету оперативного відділу № 8 ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 11.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 від 30.04.2025 року, з якої вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Згідно вказаної заяви, ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. На підставі викладеного, ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником - адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним), його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

Обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Дослідивши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, повністю визнаються та не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (39 років), стан здоров`я (а саме те, що відомостей про наявність інвалідності чи інших тяжких захворювань матеріали справи не містять); соціальне положення (а саме те, що у особи відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він неодружений, на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб на утриманні не має); те, що особа осудна, працездатна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває;; те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за умисні злочини до позбавлення волі та вчинив кримінальний проступок у даному провадженні перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, у якому триває судовий розгляд, що свідчить про відсутність бажання змінювати своє життя та стати на шлях виправлення; те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення, має обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального проступку, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, враховуючи встановленні відомості про нього, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі.

З наданих матеріалів досудового розслідування, обмежень визначених ч. 3 ст. 61 КК України, судом не встановлено. Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України суд не знаходить.

Суд переконаний в тому, що визначена міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Документально підтвердженні судові витрати у даному кримінальному провадженні на загальну суму 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду - Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 17.04.2025 року - скасувати.

Під час досудового розслідування, в рамках даного кримінального провадження, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

У відповідності до положень частини 4 статті 107 КПК України та враховуючи, що судове провадження здійснювалось судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів під час судового розгляду не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання у виді обмеження волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду - Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 17.04.2025 року - скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов дізнавача від 19.03.2025 року, 11.04.2025 року, 16.04.2025 року, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А30», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , сім-карту оператора «Київстар» НОМЕР_5 , який був вилучений у ОСОБА_3 (зберігається в камері схову Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №008394) - повернути власнику за належністю або уповноваженій ним особі;

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0, 042 г. (зберігається в камері схову Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №003119) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1