Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/11/2025 Справа № 644/142/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_18 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 ,

потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20

секретаря ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до ЄРДР № 0000715 від 26.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст.255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст.28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст.255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, п. п. 3, 4, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України (ч. 1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), а саме, участь у злочинній організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слобідського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому, внесені до ЄРДР за № 0000715 від 26.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , при цьому вказав, що враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, те, що останні можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, крім того, незаконна діяльність обвинувачених носила систематичний характер та тривала більше 2 років, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, посилаючи на необгрунтованість ризиків, на які посилається прокурор.

При цьому, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , заявив клопотання, підтримане його підзахисним про зміну запобіжного заходу його підзахисному, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначає прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, вважав клопотання формальним документом, що майже дослівно повторює аргументи, викладені ще на початкових етапах досудового розслідування у 2021 році. Крім того, вказав, що як у попередніх ухвалах суду, так і у поточному клопотанні прокурора відсутня індивідуальна оцінка обставин щодо ОСОБА_9 . Вказав, що обгрунтованість підозри, яка є передумовою для застосування будь-якого запобіжного заходу, наразі вкрай сумнівна. Заначив, що ОСОБА_9 визнає свою провину частково , і це часткове визнання було отримано в умовах, що викликають обгрунтовані сумніви у його добровільності, посилаючись на те, що до його підзахисного, застосовувались, під час затримання, тортури, також посилався на інші порушення, під час проведення досудового розслідування. Таким чином, вважав, що є підстави ставити під сумніви всю доказову базу обвинувачення, відповідно, саму підставу для тримання особи під вартою. Також вказав на погіршення стану здоров`я свого підзахисного в умовах тримання під вартою. Таким чином, вважав за можливе застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого з підстав, наведених в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу.

Інші учасники справи посилались на розсуд суду, при розв`язанні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розв`язанні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим, судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Враховуючи, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує, що ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час кримінального провадження і приходить до висновку продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 60 днів.

Згідно п.1, 4 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Разом з тим, при розв`язанні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу його підзахисному, суд дійшов наступного.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 201 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В клопотанні про зміну запобіжного заходу, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 , посилається на недоведеність прокурором підстав, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому ж, заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який в тому числі, може бути застосований, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує, що фактичні обставини, на які посилається захисник, що характеризують особу обвинуваченого, не спростовують обставини, які дають підстави вважати щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, при посиланні захисника обвинуваченого щодо відсутності обґрунтованої підозри, слід зазначити, що «Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 183,197,199,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07.11.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07.11.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07.11.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07.11.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07.11.2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_3

ОСОБА_2