справа № 631/488/25
провадження № 1-кп/631/140/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з боку сторони обвинувачення:
з боку сторони захисту:
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, зі вищої освітою, розлученого, зі слів має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який проходить військову службу на посаді командира 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенанта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України про звільнення від кримінальної відповідальності,
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що старший лейтенант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді командира 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення статтей 17, 65 Конституції України, статтей 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень військової присяги, статтей 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командирів, 08 квітня 2023 року самовільно залишив місце служби тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза межами місця несення військової служби, тобто був відсутнім на службі без поважних причин тривалістю понад три доби та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 15 березня 2025 року, а саме до моменту добровільного самостійного з`явлення до правоохоронного органу.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Як зазначив прокурор, в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 15 березня 2025 року добровільно звернувся до прокурора із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також було отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися для продовження проходження військової служби та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, прокурор вважав за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, закривши провадження по справі. Також у своєму клопотанні прокурор просив зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України після набрання ухвали суду законної сили поновити ОСОБА_4 на військовій службі, а останнього зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України не пізніше 72 годин для продовження проходження військової служби.
Прокурор Берестинської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення (зміну) групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, прийнятої 07 травня 2025 року в. о. керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у судовому засіданні повністю підтримав подане клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити й звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, оскільки в даному випадку є дійсними обставини визначені частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України. Також прокурор вважав, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні на пропозицію суду щодо призначення йому захисника відмовився від останнього, зазначивши, що буде самостійно здійснювати захист своїх інтересів, при цьому повністю підтримав клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, та просив його задовольнити, зазначивши, що добре розуміє суть пред`явленої йому підозри, йому цілком і повністю зрозумілі підстави звільнення від кримінальної відповідальності у порядку частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, які відносяться до нереабілітуючих, та він наполягає на такому його звільненні у зв`язку із бажанням продовжити проходження військової служби. Також ОСОБА_4 підтвердив, що його намір продовжити військову службу є добровільним й він має реальну можливість виконувати зобов`язання для повернення до продовження проходження військової служби, скарг на здоров`я, які б заважали виконувати обов`язки військової служби, на даний час не має.
Розглянувши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час розгляду клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість його задоволення, виходячи з наступного.
Імперативними приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Підставою кримінальної відповідальності, у відповідності до частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Приписами частини 1 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
Так, 07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким доповнено редакцію статті 401 Кримінального кодексу України, а саме частиною 5, яке передбачає, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 Кримінального кодексу України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У статті 44 Кримінального кодексу України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 285 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (частина 2 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України).
З огляду на викладене, підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України є обов`язкова сукупність таких умов, як: - вчинення особою під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 Кримінального кодексу України; - добровільне звернення із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби; - наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини на продовження проходження такою особою військової служби; - згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.
У даному випадку окреслені умови для звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, дотримано.
Так, зі змісту клопотання прокурора та копії військового квітка серії ГГ № 073960, виданого 23 вересня 1996 року ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 лютого 2023 року був призваний до лав Збройних Сил України під час мобілізації на особливий період згідно Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізацій» та відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) 13 лютого 2023 року зарахований до списків особового складу частини на посаду командира 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.
Старший лейтенант ОСОБА_4 під час проходження військової служби, на посаді командира 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 08 квітня 2023 року самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 та перебував за межами військової частини, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2023 року внесені відповідні відомості та дії останнього кваліфіковані за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 з клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби в Збройних Силах України.
У судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_4 добровільно, тобто без застосування стороннього впливу, звернувся до прокурора із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби. До то ж судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 зрозумів суть повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, розуміє підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності й правові наслідки закриття кримінального провадження відповідно до положень частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.
Отже, враховуючи наявність констатованих підстав та умов для звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а саме те, що останній раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 Кримінального кодексу України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині, що підтверджується його письмовою згодою, беручи до уваги наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на продовження проходження підозрюваним військової служби, суд приходить до висновку про наявність усіх передбачених законом обставин для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Також в даному випадку підлягають застосуванню положення частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Аналогічні за змістом приписи містяться й у частині 2 статті 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу».
У пункті 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України передбаченого, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 8, 10 частини 1 або частини 2 статті 284 цього Кодексу.
Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся.
Окремо суд вважає за необхідне зауважити, що закриття кримінального провадження з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено підозрюваному, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже і відсутні підстави для роз`яснення підозрюваному положень Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 58 Конституції України, статтями 2, 5, 44, частиною 5 статті 401, частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, статтями 1, 2, 7, 9, 31, 35, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, пунктом 1 частини 2 статті 284, статтями 285, 286, 288, 314, 350, частиною 2 статті 369 370, частиною 3 статті 371, статтями 372, 392, 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України,
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, визначеному частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, після набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України повідомити Нововодолазький районний суд Харківської області та Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону про поновлення ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити та/або направити підозрюваному, прокурору, а також командиру військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семі днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1