Справа № 203/2968/25
Провадження № 1-в/0203/98/2025
У Х В А Л А

іменем України

26.06.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання відділу №37 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням у строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 02.04.2021 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, до покарання у виді 120 годин громадських робіт, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

За поданням, вирок Селидівського міського суду Донецької області від 02.04.2021 отриманий органом пробації 12.05.2021 та прийнятий на виконання.

Засуджений ОСОБА_5 за викликами на 20.05.2021 р. до сектору № 37 не з`явився, на зв`язок не вийшов. Причини неявки невідомі.

21.05.2021 з метою встановлення причини не явки за викликом, здійснений телефонний дзвінок матері засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .. В ході бесіди встановлено, що з середини квітня 2021 р. ОСОБА_5 виїхав з постійного місця проживання до Київської області (адреса місця його проживання їй не відома) та надала його номер мобільного телефону. Того ж дня, за встановленим номером телефону здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_5 . В ході телефонної бесіди встановлено, що 13.04.2021 р. ОСОБА_5 виїхав в Київську область, проживає в АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 роз`яснено про необхідність явки до Києво- Святошинського районного відділу пробації, для підтвердження проживання за вказаною адресою та відбування покарання у виді громадських робіт за місцем проживання. Роз`яснені правові наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно повідомлення Києво-Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 03.06.2021 р. факт проживання засудженого ОСОБА_5 не підтверджено.

Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 розпочаті заходи з виявлення засудженої особи, місце знаходження якої не відомо. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

15.07.2021 р. до відділу поліції № 3 Покровського районного управління поліції Головного управлінні Національної поліції в Донецькій області (далі - ВП № 3) направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_5

17.07.2021 р. ВП № 3 заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» ОРС № 46-777.

15.12.2022 р. з ВП № 3 надійшло повідомлення, згідно якого ОСОБА_5 був знятий з розшуку 25.10.2022 р. у зв`язку із встановленням місця перебування.

16.12.2022 р. в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , стало відомо, що він мешкає в Київській області, проживає в АДРЕСА_3 . Працює без оформлення трудових відносин в агрофірмі «Лучка». Зазначив, що повертатися в м. Українськ не планує.

Згідно повідомлення Фастівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 16.01 2023 р. факт проживання засудженого ОСОБА_5 не підтверджено.

Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 були розпочаті заходи з виявлення засудженої особи, місце знаходження якої не відомо. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

18.01.2023 р. до ВП № 3 направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_5

21.01.2023 р. ВП № 3 заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» ОРС № 46-506.

10.12.2024 р. з ВП № 3 надійшло повідомлення, згідно якого ОСОБА_5 був знятий з розшуку 08.09.2024 р. у зв`язку із встановленням місця перебування.

10.12.2024 р. сектором № 37 були розпочаті заходи з виявлення засудженої особи, місце знаходження якої не відомо. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

24.12.2024 р. до ВП № 3 направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_5

25.12.2024 р. ВП № 3 заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» ОРС №46-563 .

Виходячи з чинного законодавства строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання. Тривалість строків давності виконання обвинувального вироку залежить від виду покарання, яке було призначене засудженому й від строку такого покарання та тяжкості вчиненого особою злочину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Під час виконання вироку суду відносно ОСОБА_5 сектором № 37 01.04.2025 р. до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі Покровський РУП) направлено подання для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України. Згідно повідомлення Покровського РУП від 28.04.2025 р. у діяннях ОСОБА_5 відсутні ознаки кримінального правопорушення.

В ч. 4 ст. 80 КК України зазначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності. Подальше виконання вироку недоцільне, оскільки після спливу вказаного строку його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу.

Тобто, підстава цього виду звільнення складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; невчинення нею нового нетяжкого, тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений 02.04.2021 р. Селидівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, вирок набрав законної сили 05.05.2021 р., строк давності виконання вказаного вироку сплинув 05.05.2023 р.

Факту ухилення засудженого ОСОБА_5 Покровського РУП згідно отриманого повідомлення, не встановлено. Згідно повідомлення управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 30.04.2025 р. засуджений ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень не скоїв.

Згідно повідомлення Селидівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.05.2025 р. відсутні актові записи про смерть.

Тому орган пробації посилаючись на ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 р. № 5-324кс15, просили звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону

Представник філії ДУ «Центр пробації» в судовому засіданні просила подання задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Ворошиловському районному суду м. Донецька, здійснюється Селидівським міським судом Донецької області.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася, рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з 02.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, поновлюються. Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Наявність лише факту невиконання засудженою громадських робіт сам по собі не свідчать про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання. В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності. Отже немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді 120 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

Таким чином, враховуючи, що строк виконання вироку сплив, до суду не надано відповідних судових рішень про направлення засудженого для відбування призначеного покарання або про його судимість, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вказаним вироком суду.

Керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання відділу №37 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 02.04.2021, - звільнити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1