УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 127/11550/20

провадження № 51 -3516 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2025 року,

встановив:

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2025 року під час судового розгляду кримінального провадження № 0002283 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотань про відвід прокурору, про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання та про закриття кримінального провадження щодо нього.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2025 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на зазначені ухвали місцевого суду на підставі ст. 399 ч. 4 КПК України.

У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2025 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала судді-доповідача апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвали місцевого суду про відмову в задоволенні його клопотань є необґрунтованою і такою, що порушує загальні засади кримінального провадження, принципи міжнародного права та призводить до дискримінації учасників судового провадження, де прокурор наділений більшими повноваженнями ніж обвинувачений.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно

до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 ч. 2, ст. 129 ч. 1 п. 8 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише

на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією

та законами України.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого

та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників

для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Відповідно до ст. 392 ч. 2 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2025 року постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ст. 392 ч. 1 КПК України, а тому окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Згідно з приписами ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Саме цими нормами процесуального закону керувався апеляційний суд, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2025 року.

Отже, ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог ст. 399 ч. 4 КПК України.

При прийнятті рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 апеляційний суд дотримався принципу рівності сторін, загальних засад кримінального провадження, положень Конституції України, норм міжнародного права та практики ЄСПЛ. Крім того, у ОСОБА_4 є можливість надати заперечення проти таких ухвал, які постановлені під час судового розгляду і окремому оскарженню не підлягають, при оскарженні остаточного рішення у кримінальному провадженні, що забезпечує доступ до правосуддя та зберігає баланс рівності учасників кримінального провадження.

За таких обставин, доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України та практики ЄСПЛ є безпідставними.

Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення та інших документів убачається,

що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Крім того, у клопотанні про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду обвинувачений ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду від 01 травня 2025 року (справа № 570/2722/19) та постанову Верховного Суду від 23 листопада 2023 року (справа № 991/747/20). Так, у вказаних постановах суд касаційної інстанції підтримав сталу позицію, відповідно до якої ухвала районного суду про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, винесена під час судового розгляду, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а рішення апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами сторони захисту є законним і обґрунтованим. При цьому за постановою Верховного Суду від 01 травня 2025 року (справа № 570/2722/19) ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу про відмову в закритті кримінального провадження скасована з інших підстав, а саме постановлення судового рішення незаконним складом суду.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеної вище практики Верховного Суду щодо порядку оскарження вказаних ухвал районного суду, винесених під час судового розгляду, про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження. У зазначених постановах є посилання на норми міжнародного права, загальні засади кримінального провадження щодо забезпечення права на оскарження судових рішень в межах, передбачених кримінальним процесуальним законом. У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 не зазначені підстави, передбачені ст. 434-1 ч. 4, 5 КПК України, для передачі цього кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду та не наведено відповідного обґрунтування. Таких підстав за матеріалами цього кримінального провадження не встановила і колегія суддів. За таких обставин, підстави для передачі цього кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до вимог КПК України відсутні.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3