єдиний унікальний номер справи 531/2658/24
номер провадження 1-кп/531/10/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігів Чернігівської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, не депутат, військовозобов`язаний, такий, що не має на утриманні малолітніх та неповнолітній дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022 та Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 17.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, а також про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України на підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 лютого 2022 року «Про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України» № 70/2022 від 08.04.2024, пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича».

Рішенням вказаної ВЛК від 04.09.2024 визнаний придатним до проходження військової служби, про що відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 (в редакції від 16.04.2021), видано відповідну картку обстеження та медичного огляду від 04.09.2024 року.

У подальшому, у ході здійснення оповіщення групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.09.2024 о 14:00 год. у приміщенні вище вказаного центру що за адресою: АДРЕСА_2 військовозобов`язаний ОСОБА_4 , відмовився отримувати повістку (бойову) про відправку, до складу команди № НОМЕР_1 , де наказано прибути 05.09.2024 року, о 17.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, про що складений Акт про відмову в отриманні повістки на відпрайку від 05.09.2024 року.

Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1,39, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, являючись придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності у несенні служби, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши у зазначений день та час, а саме 05.09.2024 до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у військову частину № НОМЕР_2 з метою проходження військової служби за мобілізацією.

За свої умисні дії, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців. Крім того, до набрання вироком законної сили просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Просив вирішити долю речових доказів.

ОСОБА_4 та його захисник просили призначити покарання у виді мінімального покарання із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, відсутні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий,

Згідно до висновків досудової доповіді у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній.

Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність не погашених судимостей, небажання бути мобілізованим без поважних причин, врахувавши висновок органу пробації, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі з продовженням до набранням вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстав застосування відносно ОСОБА_4 , ст. 69 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 24.03.2025 року.

До набрання вироком законної сили, продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

1. Заява ОСОБА_4 про видачу військового квитка від 04.09.2024;

2. Картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 із КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» від 04.09.2024;

3. Довідк №1199 від 04.09.2024 військово-лікарської комісії на ОСОБА_4 ;

4. Корінець повістку про виклик ОСОБА_4 від 05.09.2024;

5. Акт про відмову в отриманні повістки ОСОБА_4 на відправку від 05.09.2024;

6. Заява ОСОБА_4 від 05.09.2024 про відмову від Проходження служби;

7. Рапорт старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 05.09.2024 про неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_4 ; - повернути ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оптичний диск з відеозаписами вручення повістки про виклик ОСОБА_4 від 05.09.2024., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1