Справа № 372/3564/24
Провадження 1-кп-115/25
ухвала

Іменем України

27 травня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

потерпілого ОСОБА_16 ,

представника потерпілого ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001591 від 26.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.04.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місця до 24 червня 2025 року включно. Покладені на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, які визначені ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2024 року, - залишено без змін.

27.05.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_12 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, а саме просить замінити цілодобовий домашній арешт на нічний домашній арешт. Вважає, що така міра запобіжного заходу повністю забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Акцентував увагу суду, що заявлені стороною обвинувачення ризики є формальними і лише перелічені як такі, проте з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу сторона обвинувачення не заявила про нові ризики, які могли б виправдовувати подальше застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту, натомість прокурор продовжує формально дублювати заявлені раніше ризики, не враховуючи їх безумовне зменшення зі спливом часу досудового розслідування. Крім того, враховуючи встановлення Обухівським районним судом Київської області факту зменшення ризиків, а також відсутності нових ризиків, які виправдовують подальший цілодобовий домашній арешт обвинуваченого та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, виключають необхідність подальшого цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали подане клопотання та просили задовольнити з підстав викладених в клопотанні про зміну запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти клопотання захисника ОСОБА_12 , вважає клопотання необґрунтованим, зазначає що ризики, про наявність яких зазначено в ухвалі суду продовжують існувати.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники підтримали клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_16 та його представник підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частинами 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень про застосування практики Європейського суду з прав людини", суд у своїх рішеннях повинен також застосовувати практику Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі Вренчев проти Сербії ).

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.07.2024 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 01 вересня 2024 року включно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвалами Обухівського районного суду Київської області від 16.08.2025, 02.10.2024 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовжувався строк тримання під вартою до 14.10.2024, 02.12.2024 року відповідно.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.11.2024 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено з тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» на цілодобовий домашній арешт строком на два місця до 22 січня 2025 року включно.

Ухвалами Обухівського районного суду Київської області від 16.01.2025, 10.03.2025, 24.04.2025 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжувався до включно: 16.03.2025, 09.05.2025, 24.06.2025 відповідно.

Під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, суддею враховано обґрунтованість підозри та наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а під час зміни запобіжного заходу та продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, враховано існування обставин, які вказують на те, що заявлені ризики не зменшилися.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Згідно приписів частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що матеріали клопотання захисника ОСОБА_12 не містять належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у певний час доби.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, на цей час як потерпілий, так і свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту в повному обсязі не досліджені, проаналізувавши наявні дані, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки та репутацію у сукупності з обставинами інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід ОСОБА_6 , ніж домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, а також більш м`які умови цього запобіжного заходу на даному етапі судового провадження не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При вирішенні питання доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд враховує, що стороною захисту не надано жодних переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинуваченим ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що їм можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, а також більш м`якими умовами домашнього арешту.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є досить вагомими і достатніми для залишення застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний час доби, а саме з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. - задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-179, 181, 194, 196, 331, 372, 395 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3