Справа № 314/5559/23
Провадження № 1-кп/314/199/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2025 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000358 від 23.03.2023 року та кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000080 від 12.05.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Білозерка, Великобілозерського р-ну, Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 14.05.2002 Великобілозерським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.15, ст.198, ст.198 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 2 роки;

- 08.12.2004 Великобілозерським районним судом Запорізької області за ст.ст.70,71, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.10.2009 Великобілозерським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 2 роки;

- 27.05.2010 Великобілозерським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.296, ч.1 ст.70 України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК частково приєднано покарання Великобілозерського районного суду від 07.10.2009, та остаточно призначено покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 14.05.2015 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.06.2015 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ст.395, п.1 «А», ч.1 ст.72, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 30.07.2015 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК частково приєднано покарання Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 14.05.2015 та 24.06.2015, та остаточно призначено покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 23.04.2019 звільнився після відбуття строку покарання

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2023 року, приблизно о 15:00 год, ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння грошовими коштами громадян України, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом набирання випадкових цифр визначив мобільний номер НОМЕР_2 , належний потерпілій ОСОБА_6 . Зателефонувавши з мобільного телефону оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» -НОМЕР_6 за вище вказаним номером телефону, використавши ефект несподіваності ввів потерпілу в стан хвилювання та розгубленості, видавши себе за онука останньої, новідомивши про необхідність термінової передачі грошових коштів на медикаменти у лікарню. Потерпіла ОСОБА_6 будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова ОСОБА_4 та будучи переконаною в тому, що діє в інтересах свого онука, оцінивши характер ймовірних негативних наслідків для здоров`я останнього погодилася перерахувати грошові кошти на необхідні медикаменти. В подальшому грошові кошти потерпілої за допомогою електронно-обчислювальної техніки були перераховані на банківську картку А-Банку № НОМЕР_3 , яка належить співмешканці ОСОБА_4 за допомогою терміналу самообслуговування у сумі 5000 трьома транзакціями. Таким чином, ОСОБА_4 заволодівши грошовими коштами останньої розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Також, 11 травня 2023 року, приблизно о 05:30 год, ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння грошовими коштами громадян України, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом набирання випадкових цифр визначив мобільний номер НОМЕР_4 , належний потерпілій ОСОБА_7 . Зателефонувавши з мобільного телефону оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» НОМЕР_5 за вище вказаним номером телефону, використавши ефект несподіваності ввів потерпілу в стан хвилювання та розгубленості, видавши себе за її чоловіка ОСОБА_8 , повідомивши про необхідність термінової передачі грошових коштів на лікування. Потерпіла ОСОБА_7 будучи введена в оману, реально сприймаючи слова ОСОБА_4 та будучи переконаною в тому, що діє в інтересах свого чоловіка, оцінивши характер ймовірних негативних наслідків для здоров`я останнього погодилася перерахувати грошові кошти на лікування. В подальшому грошові кошти потерпілої під керівництвом ОСОБА_4 за допомогою електронно- обчислювальної техніки, а саме: мобільного терміналу перерахувала грошові кошти на банківську картку А-Банку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 у сумі 3850 гри. Таким чином, ОСОБА_4 заволодівши грошовими коштами останньої розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3850 гривень.

Суд вважає, що вищезазначенні діяння мало місце та є доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «шахрайство, вчинене повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки» в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення, згоден з правовою кваліфікацією своїх дій, визнає вину й обставини справи добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось, показавши суду що дійсно приблизно в 2023 році дзвонив шляхом телефону набрання випадкових номерів , додзвонившись до раніше йому невідомих жінок обманом заставив їх перерахувати кошти на надані ним реквізитів своєї банківської картки, у сумах 5000 та 3850 грн. , такими коштами він розпорядився на власний розсуд, щиро кається, зараз неофіційно підробляє у сільському господарстві , частково відшкодував шкоду. Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів та матеріалів що характеризують особу обвинуваченого, його допитом.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше судимий за корисливі злочини, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений під час судового розгляду повністю визнав свою вину, надав правдиву розповідь про усі відомі йому обставини, що дало суду змогу розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК, намагається відшкодовувати шкоду при цьому, хоча обвинувачений і вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк (три) роки в межах санкції статті інкримінованого злочину, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки він свою провину визнав повністю та критично ставиться до вчиненого, часткове відшкодування шкоди свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому покарання за вчинений злочин, в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину за ч.3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Три квитанції Укрпошта залишити в матеріалах судового провадження. Диски DVD-R залишити в матеріалах справи (досудового).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду, через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_10

02.05.2025