Справа№751/7612/25
Провадження №1-кс/751/1949/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за клопотанням слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120,00 гривень, та покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки.

В обґрунтування даного клопотання слідчим зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000650 від 21.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

02.09.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність достатніх ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання. ОСОБА_4 пояснив, що наміру переховуватись не має. Після початку повномасштабного вторгнення неодноразово виїжджав за кордон у службові відрядження і повертався.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали даної справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

У клопотанні слідчого зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Рапорт про виявлення кримінального правопорушення;

- Договір поставки № 113-25 від 12.05.2025;

- Висновок судової товарознавчої експертизи.

На основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, зокрема: рапорту про виявлення кримінального правопорушення та договору поставки № 113-25 від 12.05.2025, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри не підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Зокрема, в матеріалах справи відсутній та в судовому засіданні не наданий висновок судової товарознавчої експертизи, на який міститься посилання у клопотанні в обґрунтування підозри ОСОБА_4 .

Крім того, як у клопотанні про застосування запобіжного заходу, так і у врученому ОСОБА_4 повідомленні про підозру від 02.09.21025 року, зазначені як встановлені досудовим розслідуванням обставини, що: «заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Новогород-Сіверської міської ради Чернігівської області ОСОБА_4 , …, розтратив частину грошових коштів місцевого бюджету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області…, внаслідок чого місцевому бюджету Бобровицького (на даний час Ніжинського) району Чернігівської області завдано збитки у великих розмірах», що не узгоджується з фактичними обставинами справи.

Прокурор зазначив, що це є технічною помилкою, проте визначення розміру збитків та встановлення потерпілої особи є істотною обставиною, що підлягає доказуванню.

Також у у клопотанні про застосування запобіжного заходу і у врученому ОСОБА_4 повідомленні про підозру вказано, без посилання на жодні докази, що досудовим розслідуванням установлено вартість щебеню фракції 0-70(80) мм. Не зазначено чи включає ця вартість ПДВ, не зазначено чи включено в ціну вартість доставки. Натомість згідно матеріалів клопотання, зокрема договору поставки, був закуплений щебінь іншої фракції, а саме 40-70 мм і його ціна включала вартість доставки. В постанові про призначення експертизи слідча просили визначити вартість щебеню фракції 40-70 мм.

Також, як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, клопотання слідчого не містить та прокурором належним чином не обґрунтовано в судовому засіданні доводів про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконного впливу на свідків та підозрюваних.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу містить лише формальне посилання на існування вищенаведених ризиків, з підстав тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, без викладу інших обставин та посилань на докази, на підставі яких він дійшов висновку про їх наявність.

Однак, в контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи в сукупності конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, спосіб життя, майновий стан, сімейний стан, його процесуальну поведінку та відсутність фактичних даних, які б свідчили про невиконання ним передбачених КПК обов`язків з моменту повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає, що прокурором не було доведено наявність у ОСОБА_4 наміру переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконного впливу на свідків та підозрюваних.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи те, що прокурор під час розгляду клопотання не довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, заявлене клопотання є передчасним враховуючи кількість зібраних доказів і у слідчого судді немає законних підстав для задоволення даного клопотання, в тому числі і обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Натомість, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1