Справа № 739/931/25
Провадження № 1-кс/739/276/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

13 травня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції погоджене з прокурором клопотання слідчої СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування в рамках кримінального провадження №0000189 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2025 року слідча Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження за №0000189за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України, за фактом опору працівникові правоохоронного органу під час виконання цим працівником службових обов`язків.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 13 вказаного Закону у складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція.

Згідно з частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» Національна поліція є правоохоронним органом.

Поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період з 08 год 00 хв. 11 травня 2025 по 08 год. 00 хв. 12 травня 2025 року, виконували свої службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію» та посадовими інструкціями, перебували на добовому чергуванні у складі патруля, на території Новгород-Сіверської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, та здійснювали патрулювання на службовому автомобілі РЕНО Дастер, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 .

11 травня 2025 року близько 19 год. 00 хв., з метою забезпечення виконання завдань поліції, у порядку, визначеному Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ від 27 квітня 2020 №357, реагуючи на отриману інформацію про вчинення невстановленою особою порушення правил дорожнього руху на території с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вказаний наряд патруля на службовому автомобілі РЕНО Дастер, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , вирушив до вказаного населеного пункту.

11 травня 2025 року близько 19 год. 34 хв. у ході відпрацювання зазначеного виклику, вказаним нарядом поліції, на 1 км. автомобільної дороги О251305 між с. Ларинівка та с. Троїцьке Новгород-Сіверського району Чернігівської області, а саме поблизу с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зупинено автомобіль «Опель Астра», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 .

Під час складання документів, які є підставою до притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, виникла необхідність у здійсненні адміністративного затримання останнього, із застосуванням фізичної сили та використанням спеціальних засобів обмеження рухомості кайданок.

В свою чергу, 11 травня 2025 року близько 20 год. 22 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на 1 км. автомобільної дороги О251305 між с. Ларинівка та с. Троїцьке Новгород-Сіверського району Чернігівської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу Національної поліції та виконують службові обов`язки, оскільки вказані особи представилися працівниками поліції і перебували у поліцейському однострої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, з мотивів перешкоджання законній діяльності працівників правоохоронного органу під час виконанням ними службових обов`язків, діючи з прямим умислом, здійснив опір інспектору сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 , який безпосередньо виконував службові обов`язкиздійснюючи адміністративне затримання ОСОБА_9 з використанням спеціальних засобів обмеження рухомості кайданок, а саме ОСОБА_5 активно фізично протидіяв йому, тримаючи за руки перешкоджав застосовувати кайданки та у подальшому забрав їх.

11 травня 2025 року о 20 год. 23 хв. ОСОБА_5 фактично було затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 12 травня 2025 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 342 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий в клопотанні зазначає, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання може переховуватися від органів слідства і суду, при цьому він, як військовослужбовець рахується таким, що самовільно залишив військову частину. Також існує можливість незаконного впливу підозрюваного шляхом залякування, переконання, умовляння, підкупу чи заохочення на потерпілого та свідків з метою зміни ними свідчень, або їх схиляння до відмови від дачі показань. Крім того вказується, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності за злочин, який йому інкримінується, може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, оскільки з 28 лютого 2025 року рахується військовослужбовцем, що самовільно залишив військову частину.

У зв`язку з цим, на думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків та не буде достатнім для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні слідча клопотання підтримала та просила задовольнити його повністю, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 11 липня 2025 року..

Прокурор у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримав і просив його задовольнити повністю, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на не заперечував, однак просив визначити йому не цілодобовий домашній арешт, а перебування під домашнім арештом у певний період часу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні вказав, що слідчою та прокурор не доведено факту вчинення інкримінованого його підзахисному злочину і вважав, що останньому може бути обраний більш м`який запобіжний захід або ж домашній арешт у певний період часу.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 342 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема: рапортами та протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; графіком несення служби, дислокації нарядів поліції, висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_5 , відеозаписами з нагрудних камер співробітників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на яких зафіксовано як підозрюваний ОСОБА_5 чинив опір співробітнику поліції в застосуванні до його брата спеціального засобу.

Стосовно наявності передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що останній підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, при цьому ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, що загалом свідчить про мінімальну можливість того, що останній може спробувати переховуватися від органів слідства та суду.

З приводу наявності передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України ризику незаконного впливу з боку підозрюваного шляхом залякування, переконання, умовляння, підкупу чи заохочення на потерпілого ОСОБА_8 , а також на свідка ОСОБА_7 з метою зміни ними своїх свідчень, або схиляння останніх до відмови від дачі показань, суд враховує, що вказані особи проживають разом з підозрюваним в одному населеному пункті, відповідно існування такого ризику є обґрунтованим.

Стосовно доводів про наявність передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує, що даний ризик обгрутовується твердженнями слідчого та прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зокрема й проти встановленого порядку несення військової служби, оскільки з 28 лютого 2025 року рахується військовослужбовцем, що самовільно залишив військову частину.

На підтвердження наявності даного ризику до клопотання додано лише копію доповіді командира військової частини НОМЕР_1 про факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 . Водночас доказів того, що за даним фактом розпочато кримінальне провадження або ж ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України, матеріали, додані до клопотання, не містять. При цьому самовільне залишення військової частини або місця служби може бути кваліфіковане не лише як кримінальне правопорушення, а й як адміністративне праворушення, відповідальність за яке передбачена статтею 172-11 КУпАП.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх доказів наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

З огляду на викладене запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не здатні запобігти настанню ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і незаконному впливу на потерпілого та свідка злочину.

За таких обставин, враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання настанню ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України, підозрюваному ОСОБА_5 достатньо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, крім часу повітряної тривоги з метою відвідування бомбосховища та випадків невідкладної медичної допомоги. Відповідно клопотання підлягає задоволенню частково.

Строк дії даної ухвали необхідно визначити тривалістю до 11 липня 2025 року.

Відповіднодо частини п`ятої статті 194 КПК України, зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання обставини, підозрюваного необхідно зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, а також покласти на нього обов`язки: не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до УДМС у Чернігівській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон; утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілим ОСОБА_8 , а також свідком ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-179, 183, 197, 199, 205, 369, 372, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, крім часу повітряної тривоги з метою відвідування бомбосховища та випадків невідкладної медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

1)Не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)Здати на зберігання до УДМС у Чернігівській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

3)Утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілим ОСОБА_8 , а також зі свідком ОСОБА_7 .

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити тривалістю до 11 липня 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 00 хв. 15 травня 2025 року.