Справа № 197/279/25
Провадження № 1-кп/197/21/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 10.02.2025, приблизно о 12:30, перебуваючи за адресою свого місця мешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_4 вживав алкогольні напої, в ході розпивання яких, у останніх почався словесних конфлікт.

В цей момент, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння фізичної шкоди здоров`ю потерпілій, ОСОБА_5 , правою рукою схопив ОСОБА_4 за волосся, тим самим підвів її зі стільця. Після чого, ОСОБА_5 , правою та лівою руками стиснутими у кулак, наніс останній приблизно десять ударів в область обличчя. Таким чином, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які відповідно до висновку експерта №354 від 17.03.2025, за своїм ступенем відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

Крім цього, в ході нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, хоча повинен був та міг їх передбачити, під час нанесення ударів, правою рукою зачепив чайник з окропом, який перебував на печі. В результаті чого, чайник з окропом впав з печі і його вміст розлився на ліву частину тіла потерпілої ОСОБА_4 .

Своїми ненавмисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді: термічні опіки 1, 2, 3 ступеня лівої гомілки, лівого стегна, тулуба, лівого передпліччя 10 % поверхні тіла, які за своїм характером тілесних ушкоджень, які утворилися від локальної дії високої температури (розжареної речовини, окропу) на організм.

Відповідно до висновку експерта № 354 від 17.03.2025, виявлені у неї термічні опіки не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров?я більше 21 доби, п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 10.02.2025 зранку прийшла в гості ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою його дружини ОСОБА_11 , за місцем його проживання в АДРЕСА_2 . Він запросив її за стіл і запропонував вжити горілки, на що вона погодилася, і вони сіли за стіл, і почали вживати горілку. Під час вживання горілки, коли випили орієнтовно по 200 грам, прийшла дружина обвинуваченого ОСОБА_11 і вони продовжили вживати горілку. Випили півлітрову пляшку горілки і він пішов, і докупив ще літру та вони продовжили розпивати втрьох. Потім, жінка пішла класти дитину спати, після чого у них з потерпілою виник спір, із-за чого не пам`ятає і він почав бити потерпілу руками. Він бив її перший, а вона лише захищалася. Бив по обличчі, при цьому взявши її рукою за волосся. Потім перестав бити і вийшов. Коли повернувся, то вже була дружина поряд, а він знову хотів вдарити потерпілу, однак коли замахувався правою рукою, то зачепив чайник із окропом, який стояв на плиті і той впав на потерпілу, і з нього виллялася вода на неї. Вказує, що не бажав, щоб окроп потрапив на потерпілу, а це сталося випадково. У вчиненому розкаюється. В засіданні попросив вибачення у потерпілої. Погоджується нести за вчинене покарання.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що того дня 10.02.2025 зранку, після нічної зміни на роботі, пішла в лікарню, щоб зробити флюрографію та взявши направлення, мала очікувати черги. Так як було холодно і трохи потрібно було чекати, вона подзвонила до сестри, яка проживала неподалік, щоб зайти до неї. Відповів племінник і сказав, що його мами нема, але запросив до себе в гості, та вона пішла. Коли вона прийшла до сестри додому, в них в дома був шваґро ОСОБА_5 . Він запропонував посидіти і випити горілки, на що вона погодилася. Коли вони випили трохи більше пів пляшки, прийшла сестра ОСОБА_11 і вони продовжили випивати. Коли закінчилася горілка в півлітровій пляшці, то ОСОБА_5 пішов і докупив ще літру горілки, і, прийшовши, вони продовжили випивати. Вживши по чарці, ОСОБА_11 пішла, а вони продовжили самі сидіти за столом. Однак, між ними виникла сварка і ОСОБА_5 вдарив її в обличчя, взяв рукою за її волосся, і ще багато разів вдарив в обличчя, близько десяти разів. Чому виникла сварка не пам`ятає. Після чого пішов. А коли прийшов, то уже була сестрі ОСОБА_11 і обвинувачений схопив чайник, і кинув в неї, а з нього полилася гаряча вода на її тіло. Чи обвинувачений схопив чайник, вона не бачила, так як в той час затуляла обличчя руками. Але чайник летів у її сторону і вона його інстинктивно відбила, а з нього потекла вода. Думає, що ОСОБА_5 умисно вилляв гарячу воду з чайника на неї. Однак, в подальшому, після заслуховування свідка ОСОБА_11 , вона вказала, що це було випадково і вона не бачила, яким чином чайник до неї переміщався. Погодилася, що це було випадково, через те, що ОСОБА_5 випадково зачепив чайник, коли знову хотів її вдарити, бо був п`яний. ОСОБА_5 вибачає та погоджується, щоб останній відпрацьовував громадські роботи.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що є дружною обвинуваченому та рідною сестрою потерпілій та того дня вона прийшла додому, і побачила, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 розпивали алкоголь. Вона доєдналася до них і вони допили півлітрову пляшку, і ОСОБА_4 дала 200 грн, за які ОСОБА_5 пішов і в магазині купив ще літру горілки, і вони продовжили пити. Орієнтовно біля першої години дня вона пішла класти дитину, які було два з половиною роки, спати на обідній сон, а коли, орієнтовно через пів години вернулася, то побачила, як на підлозі сидить потерпіла і витирає обличчя від крові. ОСОБА_11 допомогла ОСОБА_4 вимитися у ванній і ОСОБА_4 сказала, що це побив її ОСОБА_5 . Потім, десь через 5-10 хвили прийшов ОСОБА_5 і знову хотів вдарити ОСОБА_4 , та замахуючись, правою рукою зачепив чайник з окропом, що стояв на плиті, який полетів у сторону потерпілої і гаряча вода облила потерпілу. Після чого, ОСОБА_5 більше не ліз до ОСОБА_4 . Свідок підтверджує, що ОСОБА_5 випадково зачепив чайник з гарячою водою і той полетів у сторону потерпілої.

Під час судового розгляду були досліджені наступні письмові докази:

- відповідно до висновку експерта № 354 від 17 березня 2025 року та висновку експерта № 388 від 24 березня 2025 року у ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження у виді саден обличчя та середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді термічних опіків 1, 2, 3 ступеня, які утворилися у період, біля 10.02.2025, при механізмі, який вказує обвинувачений під час слідчого експерименту від 21.03.2025.

Беручи до уваги, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування "поза розумним сумнівом", що зводиться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, враховуючи приписи статті 94 КПК України, суд вважає, що стороною обвинувачення достатньо переконливо і послідовно доказано інкриміноване обвинувачення, яке ґрунтується на проаналізованих вище неспростовних презумпціях факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які включають неспростовані стороною захисту об`єктивні дані про обставини, що прямо вказують про вчинення обвинуваченим діяння, яке підпадає під ознаки кримінально караного та можуть слугувати підтвердженням існування частини об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення. Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом.

За таких обставин, застосовуючи принцип змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, спосіб і механізм вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також винуватість у їх скоєнні саме обвинуваченим.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою.

Обвинуваченим повністю визнано вину та, після заслуховування свідка, потерпіла також повністю підтвердила обставини, вказані в обвинувальному акті та окрім, дослідження висновків експертів, досліджувати будь-які інші докази не бажала.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує як вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, а саме вчинення умисного легкого тілесного ушкодження та ст. 128 КК України, ак саме вчинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, за ч. 1 ст. 125 КК України є проступком, а за ст. 128 КК України нетяжким злочином, дані про особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки лікаря на обліку у психіатра не перебуває, звертався до лікаря нарколога, раніше не судимий, має на утриманні чотирьох дітей, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у виді громадських робіт із застосуванням ст. 70 КК України.

При цьому, оскільки відомостей про наявність в обвинуваченого будь-яких стабільних джерел доходу немає, суд вважає неможливим призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу чи виправних робіт, а обмеження чи позбавлення волі судом оцінюється як надто суворе.

Речові докази, долю яких необхідно вирішити, процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід у обвинуваченого відсутній.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- за ст. 128 КК України у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин;

відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1