Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-в/641/143/2025 Справа № 641/3830/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Харкові клопотання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в строк покарання, засудженої вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2024 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців, -

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшла заява засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в строк покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви засудженої ОСОБА_4 ,вважав її необґрунтованою та безпідставною, просив відмовити у задоволені клопотання засудженої .

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні, приймаючи участь дистанційно, заяву підтримала та просила її задовольнити, вважала , що не дивлячись на те, що її було звільнено від призначеного покарання за деякими епізодами кримінальних правопорушень, у зв`язку з усуненням карності діяння, призначений за вироком строк покарання не зменшився, що на її думку є неприпустимим.

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженої, дослідивши матеріали особової справи на засуджену, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25.09.2020, у справі №591/5627/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, останній обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю за відповідною адресою .

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 18.05.2021, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України ( справа №591/5627/20) об`єднано в одне провадження із кримінальним провадженням відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України ( справа №591/1322/20) та справі присвоєно єдиний номер №591/1322/20 (провадження № 1-кп/591/221/21).

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2024 року, ухваленого по справі №591/1322/20, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України та останній призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів по цьому вироку та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2023 року визначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців. Крім цього, визначено, що строк відбування покарання обраховується з 12.02.2024 року та у строк відбування покаранння ОСОБА_4 зарахувати в строк відбування покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком за період з 07.10.2023 року по 11.02.2024 року включно.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_4 була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень за епізодами діянь від 13.01.2020 (2 епізоди), від 01.05.2020, від 10.05.2020 року, від 11.05.2020, від 04.07.2020, від 17.01.2021, від 16.03.2021, від 21.03.2021, від 20.04.2021, від 26.05.2021, від 13.12.2021 та від 22.12.2021.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.11.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 було звільнено від покарання, призначеного їй зокрема за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2024 року, за ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами від 13.01.2020 (2 епізоди), 01.05.2020, 10.05.2020, 11.05.2020, 04.07.2020, 17.01.2021, 16.03.2021, 21.03.2021, 20.04.2021, 26.05.2021, 13.12.2021, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Також вказаною ухвалою суду визначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається такою, що засуджена вироком Зарічного районного судум. Суми від 12.02.2024 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023), домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вищевказані обставини справи та наведені норми Закону, суд приходить до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в строк покарання, задоволенню не підлягає, оскільки цілодобовий домашній арешт, був призначений ОСОБА_4 у справі щодо вчинення нею кримінального правопорушення, за яким, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2024, останню було звільнено від покарання, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням карності діяння.

На підставі викладеного, керуючись ч. 7 ст. 72 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.06.2025 року .

Cуддя- ОСОБА_1