Провадження № 1-кс/554/8909/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 07 липня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що 07.07.2025 року о 23 годині він направив на електронну пошту заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, за фактом вчинення, на його думку, суддею Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 службового підроблення. Однак, станом на 15.07.2025 року відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато. Тому просив зобов`язати слідчого ТУ ДБР У м. Полтаві у відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості за його «Заявою про кримінальне правопорушення» від 07.07.2025 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, у скарзі просив проводити її розгляд за його відсутності.

Представник ТУ ДБР у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Неявка суб`єкту, бездіяльність якого оскаржується, у відповідності до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на те, що судове провадження здійснюється за відсутності всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді у відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з положеннями п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40, ч.4 ст.40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що можуть свідчити про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як убачається із матеріалів скарги, 07.07.2025 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, шляхом її подання на офіційну електронну пошту ТУ ДБР у м. Полтаві для заяв про злочини - .

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначив про вчинення суддею Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що, на думку заявника, виразилося у внесенні до ухвали від 28.08.2024 року в цивільній справі № 645/5567/21 завідомо неправдивих відомостей.

Положеннями статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Незгода з рішенням судді сама по собі не може вказувати на наявність в її діях ознак злочину.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності, адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку.

Із змісту заяви ОСОБА_3 убачається, що наведені в ній доводи зводяться до висловлення незгоди заявника із прийнятим суддею процесуальним рішенням та процесуальними діями під час розгляду цивільної справи, стосовно яких встановлено окремий порядок оскарження.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що подана ОСОБА_3 заява не містить об`єктивних даних про вчинення суддею Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 будь-яких кримінальних правопорушень, оскільки за своїм змістом і суттю ця заява лише виражає незгоду із процесуальними діями та рішенням судді у конкретній судовій справі за процедурою цивільного судочинства, отже, вона не є повідомленням про кримінальне правопорушення у розумінні вимог КПК України.

На підставі викладеного, оскільки в заяві відсутні відомості, які б свідчили про наявність події кримінального правопорушення відповідно до статті 11 КК України, то вони не підлягають внесенню до ЄРДР, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.214, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 07 липня 2025 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1