ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2170/25 Справа № 932/2105/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000144 стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 19.09.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, 75 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

- 07.10.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, 75 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені вироком суду першої інстанції та формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

16.01.2025 року близько 17.50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 15, при цьому достовірно знаючи, що на всій території з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час, реалізуючи кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав з торгівельних вітрин магазину майно, яке належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме: стартові пакети «Vodafone» в кількості 15 шт. вартістю 4 485 грн., спричинивши ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

21.01.2025 року близько 19.18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 15, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з торгівельних вітрин магазину майно, яке належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме: пристрій зарядний «PowerBank Hoco J123C» в кількості 1 шт., вартістю 1 799 грн., навушники вакуумні бездротові з гарнітурою «Proove Woop TWS» в кількості 2 шт. вартістю 1 598 грн., а всього на загальну суму 3 397 грн.

Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Далі, 25.01.2025 року близько 19.55 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 15, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з торгівельних вітрин магазину майно, яке належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме: пристрій зарядний «PowerBank Hoco J123C» в кількості 1 шт. вартістю 1 799 грн., пристрій зарядний «PowerBank Hoco J86» в кількості 1 шт. вартістю 1 399 грн., а всього на загальну суму 3 198 грн.

Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Також, 04.02.2025 року близько 10.14 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 15, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з торгівельних вітрин магазину майно, яке належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме: пристрій зарядний «PowerBank Gelius GP-PB300» в кількості 1 шт. вартістю 1 699 грн., пристрій зарядний «PowerBank Hoco J86» в кількості 1 шт., вартістю 1 399 грн., а всього на загальну суму 3 098 грн.

Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 06.02.2025 року приблизно об 19.31 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 15, реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, спрямований на таємне викрадення майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв з відкритих торгівельних полиць наступні товари, які належать ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме: пристрій зарядний «PowerBank Hoco J86 40000 mAh» в кількості 1 шт. вартістю 1 399 грн., пристрій зарядний «PowerBank Hoco J86 А 50000 mAh» в кількості 1 шт., вартістю 1 499 грн., пристрій зарядний «PowerBank Gelius GP- PB 302 20000 mAh» в кількості 3 шт. вартістю 3 897 грн., пристрій зарядний «PowerBank Gelius GP- PB 300 30000 mAh» в кількості 2 шт. вартістю 3 398 грн., а всього на загальну суму 10 193 грн., які сховав до пакету, який він тримав у себе в руках.

Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи при собі вказане вище чуже майно, прослідкував на вихід з вищевказаного магазину. В цей час злочинні дії ОСОБА_8 , були помічені співробітниками магазину, які відразу побігли за останнім та стали вимагати від нього зупинитися.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали очевидними для оточуючих, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, відкрито, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, утримуючи при собі викрадене майно, намагався покинути місце вчинення злочину. Однак не виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, які не залежали від їх волі, оскільки був зупинений працівниками магазину з викраденим майном за межами касової зони вищевказаного магазину.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК та призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК - у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК - у виді семи років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді семи років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2024 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді семи років одного місяця позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК - у виді позбавлення волі на строк шість років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК остаточно призначити йому покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на неправильне судом застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 68 КК та призначив обвинуваченому покарання, яке виходить за межі покарання, яке можливо призначити за вчинення замаху на кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника обласної прокуратури просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК - у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 та за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2024 остаточно призначити йому покарання у виді семи років двох місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог кримінального закону, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, не застосував положення ст. 71 КК, не приєднав невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім того суд залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 68 КК та максимальне покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК не може перевищувати 6 років 8 місяців.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, а також підтримав частково апеляційну скаргу прокурора.

Обвинувачений в судовому засіданні в режимі відеоконференції та його захисник підтримали апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 .

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду, та правова кваліфікація його дій, в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Перевіривши доводи апеляційної скарги першого заступника керівника обласної прокуратури та прокурора ОСОБА_6 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є достатньо обґрунтованими та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

Суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання (п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК).

За вимогами ч. 1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 370 КПК).

Відповідно до вимог статті 65 КК суд призначає покарання, не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Частиною 3 статті 78 КК встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За правилами ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вказані приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Як слідує з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Вищезазначені положення закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції не виконав в повній мірі, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. В подальшому вироком Індустріального районного судом м. Дніпропетровська від 07.10.2024 за ч. 4 ст. 185 КК до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК вчинені 16.01.2025, 21.01.2025, 04.02.2025, 06.02.2025 відповідно, тобто в період іспитового строку, встановленого як вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024, так і вироком Індустріального районного судом м. Дніпропетровська від 07.10.2024.

Водночас, суд першої інстанції в порушенням вищевказаних вимог закону, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків не приєднав невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.06.2021 у справі №443/806/19, відповідно до якої якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч.3 ст.78 та ст.71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст.71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 68 КК за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Оскільки санкція ч. 4 ст. 186 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, то максимальне покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК не може перевищувати 6 років 8 місяців.

Разом з тим суд першої інстанції залишив поза увагою вимог ч. 3 ст. 68 КК та призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту, про що слушно зазначають прокурор та перший заступник керівника обласної прокуратури в апеляційних скаргах.

Апеляційний суд при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, його особу, який неодружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше судимий за аналогічні злочини проти власності, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку за попередніми вироками, наявність обставини, що пом`якшує покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

У даному випадку, апеляційний суд доходить висновку, що покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих ОСОБА_8 статей з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК та із застосування положень ст.ст. 70, 71 КК буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку що апеляційна скарга першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, оскільки в своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить призначити остаточне покарання без врахування вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року. Вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 420, 421 КПК, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року стосовно ОСОБА_8 за частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

- за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років;

- за частиною 3 статті 15 частини 4 статті 186 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 6(шість) років 8 (вісім) місяців.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6(шість) років 8 (вісім) місяців.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року та за вироком Індустріального районного судом м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024року та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той самий строк з дня отримання копії вироку.

Копії вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4