Справа № 487/4461/25
Провадження № 1-кп/487/566/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 23.01.2025 року, про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Парутине Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до повідомленої підозри 17.06.2025 року - 29.05.2024 громадянин України ОСОБА_4 уклав з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 155 від 29.05.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та з 29.05.2024 він вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У подальшому наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних сил України № 124-РС від 03.07.2024 (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , а наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 189 від 05.07.2024 (по стройовій частині) його зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , поставлено на всі види забезпечення та з 05.07.2024 він вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 № 92-РС від 13.07.2024 (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , а, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 200 від 15.07.2024 (по стройовій частині) з 14.07.2024, він вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 29.05.2024, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби, а також поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до нез`явлення вчасно на службу, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 01.10.2024 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу на посаді гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, після завершення лікування у КНП «Херсонська обласна інфекційна лікарня ім. Г.І. Горбачевського» не з`явився вчасно, без поважних причин, на службу до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза її межами, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, до 17.06.2025.

17.06.2025 солдат ОСОБА_4 прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, та повідомив про себе, як про військовослужбовця, який ухиляється від військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 01.10.2024, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи службу на посаді гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після завершення лікування у КНП «Херсонська обласна інфекційна лікарня ім. Г.І. Горбачевського» не з`явився вчасно, без поважних причин, на службу до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза її межами, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, до 17.06.2025, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

На підставі зібраних доказів 17.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

ОСОБА_4 добровільно звернувся з клопотанням до прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та висловив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби. До клопотання долучив письмову згоду командира військової частини НОМЕР_4 про можливість продовження ОСОБА_4 військової служби.

01.07.2025 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, повідомив про своє бажання повернутися до військової служби у військову частину та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин понад 3 доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно із ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Статтею 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом з`ясовано, що підозрюваний добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

До клопотання прокурора додано клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України з підстав визначених ч. 5 ст. 401 КК України та письмова згода командира військової частини НОМЕР_4 на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 .

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

За таких обставин, враховуючи позицію підозрюваного, прокурора та наявність у матеріалах справи вищенаведеного клопотання підозрюваного та згоди командира військової частини НОМЕР_4 , суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а підозрюваний підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав визначених ч. 5 ст. 401 КК України.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284,285,286,288,314,370,371,372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 23.01.2025 року про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке 23.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000653 - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 07.07.2025 року.

Суддя ОСОБА_1