Справа №195/1176/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2025 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 17 липня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Олександрівка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працездатний який не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.07.2025 року приблизно об 23.30 год., перебував за місцем свого проживання на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив, що його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спілкувалася з його братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Будучи незадоволеним їх спілкуванням, ОСОБА_3 з мотивів ревнощів вчинив сварку із дружиною ОСОБА_5 , внаслідок чого між ними відбувся словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей день, тобто 16.07.2025 року приблизно об 23 годині 35 хвилини, перебуваючи на тому ж місці, під час сварки з дружиною, з мотивів ревнощів, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, впритул підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на лавочці та шляхом застосування власної фізичної сили, зовнішньою та внутрішньою стороною долоні власної правої руки почергово наніс не менше 3 (трьох) ударів в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 .

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 284-Е від 17.07.2025, тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, саден на правій спинці носа, в лобній області посередині, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_7 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_8 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального проступку, щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, що прямо передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, його поведінку під час досудового розслідування, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління.

Щодо застосування обов`язків та заборон, передбачених ст.91-1 КК України, суд враховує наступне.

Дійсно, згідно приписів ч.1-3 ст.91-1 КК України 1. В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

2. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

3. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Суд зауважує, що застосування обмежувальних заходів із покладенням на засудженого обов"язків, передбачених ст.91-1 КК України, є правом, а не обов"язком суду.

Крім того, з урахуванням обставин справи, примирення потерпілої з обвинуваченим, ведення спільного господарства в сільській місцевості, сумісного проживання обвинуваченого в будинку, якому вони проживають разом з потерпілою, а також сумісному вихованні чотирьох малолітніх дітей, застосування ст.91-1 КК України, не є доцільним.

Отже, з вище наведених мотивів, суд дійшов висновку, що не слід застосовувати до ОСОБА_3 за злочин, пов`язаний із домашнім насильством, обмежувальні заходи, передбачені ст.91-1 КК України, так як обвинувачений з потерпілою проживають за однією адресою, до того ж примирились, мають на утриманні та вихованні чотирьох малолітніх дітей, тому відсутня така потреба.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази у справі: диск Му MEDIA з записом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

04.08.2025