Справа № 190/2199/24
Провадження №1-кп/190/47/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 29.08.2024 року стосовно

ОСОБА_5

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

Встановив:

Під час розгляду справи захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Клопотання захисника викладено в письмовій формі, яку він просить долучити до матеріалів кримінального провадження. Клопотання мотивовано тим, що під час досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби і під час застосування даного запобіжного заходу, ОСОБА_5 не порушувала покладені на неї зобов`язання; після того, як слідчий повідомив їй про завершення досудового розслідування, ОСОБА_5 зрозуміла це як те, що обраний їй запобіжний захід закінчився, тому разом з дітьми переїхала жити в м.П`ятихатки до іншого будинку та чекала виклику суду. При цьому, в будинку за адресою АДРЕСА_1 , залишились проживати син та невістка обвинуваченої, до яких працівники поліції з повідомленням про виклик ОСОБА_5 не приїздили, повісток про її виклик до суду не вручали. Оскільки ОСОБА_5 тривалий час не отримувала повідомлень від суду про її виклик в судове засідання, вона на прохання свого цивільного чоловіка, на початку травня 2025 року поїхала провідати його до військової частини, де перебувала декілька днів, та повернулась назад, пояснивши йому, що вона чекає виклику до суду. Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_5 неправильно зрозуміла факт закінчення досудового розслідування, змінила місце проживання і чекала виклику від суду, будь якого умислу на переховування від слідства та суду, у неї не було, повідомлень про виклик до суду вона не отримувала та не розуміла, що порушила умови запобіжного заходу. Таким чином, внаслідок випадкових непорозумінь, 09.05.2025 року до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також захисник просить врахувати, що обвинувачена має хронічну хворобу серця, під час перебування під вартою у неї значно погіршився стан здоров`я і зазначена обставина загрожує її життю, оскільки належної медичної допомоги та необхідних ліків ОСОБА_5 не отримує. Крім того, просить врахувати наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, оскільки вона утримує трьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, має цивільного чоловіка що перебуває на службі в ЗСУ, раніше не судима. На підтвердження обставин, викладених в клопотанні, до клопотання долучає копію медичного обстеження за 2011 рік, копію протоколу ехокардіографу за 2016 рік, копію консультативного висновку за 2019 рік, копію виписки із історії хвороби за 2020 рік, копію медичної довідки від 10.07.2025 року, копію медичної довідки від 01.08.2025 року, копію адвокатського запиту та відповіді на нього, копію пояснення ОСОБА_7 та копію його військового квитка.

В доповнення до письмового клопотання, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив долучити до матеріалів кримінального провадження письмовий висновок лікаря-невропатолога, який оглянув ОСОБА_5 04.08.2025 року під час етапування останньої до суду та просить врахувати, що у вказаному висновку зазначено про те, що у обвинуваченої рівень свідомості 15 б. за ШКГ, тобто вона не здатна в повній мірі розуміти обстановку.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника в повному обсязі. Крім того просить долучити до матеріалів кримінального провадження пояснення осіб, які перебувають з нею в СІЗО в одній камері, та відповідно до якого вказані особи підтверджують, що вони надавали їй допомогу під час нападів у неї, що відбувались майже щодня протягом місяця.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання захисника. Вказує на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час розгляду справи, оскільки перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ОСОБА_5 порушила покладені на неї зобов`язання, не з`являлась за викликами суду, залишила місце постійного проживання, була оголошена в розшук, після чого їй було обрано більш жорсткий запобіжний захід.

Потерпіла в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

З пояснень представника конвойної служби, що надані в судовому засіданні, встановлено, що під час здійснення конвоювання обвинувачених до суду, зокрема і ОСОБА_5 , остання почала скаржитись на погане самопочуття, тому конвойний автомобіль було зупинено та викликано швидку допомогу. Під час огляду лікарем, виявилось що у ОСОБА_5 високий артеріальний тиск, їй було введено необхідні ліки для зниження тиску, після чого обвинувачену доставлено до лікарні м.Жовті Води. В лікарні ОСОБА_5 оглянув лікар та надав висновок про стан її здоров`я. Оскільки не встановлено протипоказань для транспортування ОСОБА_5 , останню було доставлено до суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

За положенням ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

З матеріалів справи встановлено, що в підготовчому судовому засіданні 09.05.2025 року обвинуваченій ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено судом до 15.00 год. 23 серпня 2025 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби та покладено обов`язки: не залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 22.00 год. до 06.00 год; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою. Однак, обвинувачена ухилилась від виконання обов`язків, покладених на неї, залишила місце свого проживання, не з`являлась за викликами суду. В зв`язку з тим, що встановити місцезнаходження обвинуваченої не виявилось за можливе, останню оголошено в розшук, надано дозвіл на її затримання з метою супроводу до суду, для подальшого розгляду справи. 08.05.2025 ОСОБА_5 затримано та 09.05.2025 доставлено до суду для подальшого розгляду справи.

Отже, ОСОБА_5 своїми діями порушила умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, що враховується судом при вирішенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, суд приходить до переконання, що застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

Оцінюючи аргументи захисника щодо зміни обвинуваченій запобіжного заходу, суд зазначає про таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що під час досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби на строк до 31.10.2024 року; обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України надійшов до суду 26.09.2024; ухвалою суду від 30.09.2024 призначено підготовче засідання по розгляду обвинувального акта на 13.15 год. 28.10.2024. Оскільки до обвинувального акта було долучено заяву ОСОБА_5 про надіслання їй судових повісток за допомогою смс-повідомлень, саме в такий спосіб ОСОБА_5 була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи. Крім того, 21.10.2024 року ОСОБА_5 була вручена повістка про виклик до суду на 28.10.2024 року. Однак, за викликом суду обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила. На неодноразові виклики ОСОБА_5 не з`являлась до суду та першочерговими розшуковими заходами встановити її місцезнаходження не виявилось за можливе, в зв`язку з чим ухвалою суду від 18.03.2025 року, ОСОБА_5 оголошено в розшук. В результаті встановлення місця знаходження ОСОБА_5 , останню 09.05.2025 року доставлено до суду для проведення розгляду справи, під час якого задоволено клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Отже, зазначеним підтверджується факт порушення ОСОБА_5 зобов`язань, покладених на неї внаслідок застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та ухилення від явки до суду. При цьому, доводи захисника про те, що обвинувачена на початку травня поїхала до свого чоловіка військовослужбовця ЗСУ, не заслуговують на увагу, оскільки порушення покладених на ОСОБА_5 зобов`язань мали триваючий характер, що охоплював більш значний період часу ніж «на початку травня 2025 року».

Стосовно тверджень захисника про наявність у обвинуваченої хвороби серця, яка загострилась під час перебування її під вартою, суд зазначає, що будь яких достовірних даних про те, що ОСОБА_5 потребує негайного медичного втручання спеціалізованими лікарями, суду не надано. При цьому, захисником надано копію медичних документів стосовно ОСОБА_5 , відповідно до яких останній раз вона проходила лікування понад п`ять років тому.

Варто зазначити, що після огляду ОСОБА_5 04.08.2025 року о 13.50 год. лікарем невропатологом, вказаним лікарем зроблено висновок (а.с.133), що остання має рівень свідомості 15 б за ШКГ, що за шкалою коми Глазго відповідає ясній свідомості і є максимальним балом. Крім того, має артеріальний тиск 130/75, сатурацію 99, протипоказання для її транспортування відсутні, з чого можливо дійти висновку, що ОСОБА_5 не перебуває в стані, яка загрожує її життю. ОСОБА_5 після огляду лікарем доставлена до суду. Медичних протипоказань щодо участі ОСОБА_5 в судовому засіданні, суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що стороною захисту не надано суду жодних достовірних данних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватись в СІЗО, що могло б слугувати підставою для зміни їй запобіжного заходу.

Водночас, з метою дотримання прав обвинуваченої на отримання належної медичної допомоги, суд вважає за необхідне вжити заходів для забезпечення медичного обстеження ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятору.

Щодо тверджень захисника про наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, суд вважає що вони не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження зазначеного.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає обвинуваченій ОСОБА_5 розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст.176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 331, 376, 395 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу - відмовити.

Обраний обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає о 15.00 год. 23 серпня 2025 року, - залишити без змін.

Зобов`язати начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» в найкоротші строки забезпечити проведення медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати суду висновок щодо стану її здоров`я, зокрема щодо наявності (відсутності) хвороби серця, з обґрунтуванням можливості (неможливості) за станом здоров`я утримувати її в умовах слідчого ізолятору, етапувати до суду для прийняття участі в розгляду кримінального провадження стосовно неї.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для відому та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 06 серпня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1