ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 та секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 , підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні № 0000248 від 05.06.2025, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 06.06.2025 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 05.06.2025.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248, відомості про яке 05.06.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 04.06.2025, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебував на перехресті вулиці Київська та провулку Вишневий в селі Крушинка Фастівського району Київської області, де побачив на узбіччі неподалік будинку № 2 провулку Вишневий припаркований автомобіль марки «Renault», моделі «Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння цим транспортним засобом.

Надалі, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, не маючи дозволу власника, скориставшись відсутністю власника вказаного автомобіля, шляхом вільного доступу відчинив багажник, після чого проник у салон зазначеного автомобіля та сів за його кермо. У подальшому, за допомогою ключа, який був в замку запалювання, запустив двигун автомобіля та привів у рух транспортний засіб, таким чином встановивши контроль над ним, та надалі здійснив поїздку до селища Чабани Фастівського району Київської області.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди та позбавив останньої можливості розпоряджатися власним транспортним засобом.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання, просив застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували, проте захисник наполягає на застосуванні домашного арешту в нічний час.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 5 пункту 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Положеннями статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.

У відповідності до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період часу. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання встановлено, що 05.06.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

ОСОБА_3 затримано 05.06.2025 о 02 год. 00 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 04.06.2025; протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 04.06.2025; протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 від 04.06.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_3 від 05.06.2026 року; протоколом огляду місця події від 04.06.2025 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05.06.2025 року; протоколом огляду місця події від 05.06.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.06.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.06.2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ініціатор клопотання просить слідчого суддю врахувати докази вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, а також ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

За змістом ст. 184 КПК України підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v. United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Отже обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_3 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання його винним, може понести покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі, про що свідчать зібрані органом досудового розслідування та надані слідчому судді докази.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини підтверджуються наданими фактичними даними, що містяться у матеріалах клопотання, досліджених у судовому засіданні, які у своїй сукупності переконують слідчого суддю у причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, є однією з підстав для застосування запобіжного заходу.

Слід зазначити, що при визначенні запобіжного заходу до підозрюваного, слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі доданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваного, умислу, так само як і наявність чи відсутність в його діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування або/та суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ст. ст. 176-178, 181 КПК України, підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність наступних ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити наступні дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, і призначення навіть мінімального покарання за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду;

Крім цього, суд вважає наявним ризик - незаконного впливау на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик існує у зв`язку з тим, що підозрюваний

ОСОБА_3 проживає в тому ж населеному пункті, де вчинив кримінальне правопорушення, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість безпосередньо впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань у ході судового розгляду.

Відтак вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо існування ризику впливу на свідків.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування, та /або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчим суддею встановлено, що до ОСОБА_3 згідно ухвали Києво-Святошинського суду Київської області від 17.05.2017 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу. Будь яких данних про виконання зазначеної ухвали матеріали клопотання на дату судового розгляду, не містять. При цьому, встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, і згідно відповіді з Обласного психіатрично-наркологічного медичного об`єднання від 05.06.2025, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у закладі у 2011 році два рази.

При обранні запобіжного заходу, судом також враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 щодо яких відсутні будь які застереження.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, щодо якого є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний має психічні захворювання, суд дійшов висновку про те, що доводи прокурора підтверджують обставини, які свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, проте з урахуванням позиції захисту- лише у нічний час і лише на один місяць.

Керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 181, 184 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, не одруженого, не працюючого, що має середню освіту, інваліда ІІ групи, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на один місяць, а саме до 05 липня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_3 залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 до 08.00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він на даний час проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_3 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків покласти на Фастівське РУП ГУНП в Київській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1