У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року селище Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні начальник Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

Із матеріалів клопотання слідує, що у провадженні СВ відділення поліції №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження №0000021 від 26.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що службові особи Підволочиської ТГ за попередньою змовою в період дії воєнного стану на території держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи службовим становищем, вимагають неправомірну вигоду за сприяння у прийнятті рішень, які входять в коло їх повноважень, надаючи неправдиві висновки з метою уникнення мобілізації військовозобов`язаними особами. Крім того встановлено, що посадові особи Підволочиської селищної ради систематично, в період дії на території України правового режиму воєнного стану, складали завідомо неправдиві документи та вносили до них завідомо неправдиві відомості, зокрема складали безпідставні висновки про доцільність позбавлення батьківських прав матерів, що ставало підставою для винесення рішень судами про позбавлення батьківських прав матерів дітей, що в свою чергу давало право батькам (чоловікам) таких дітей на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, ухилятися від військової служби та подальшої можливості виїзду за кордон України.

25.04.2025 в ході проведення обшуку у приміщенні Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, селище Підволочиськ, вул. Шептицького А., будинок 4, а саме приміщення кабінету Служби у справах дітей Підволочиської селищної ради, в начальника Служби у справах дітей Підволочиської селищної ради ОСОБА_4 , вилучено мобільний телефон SAMSUNG S10 11 імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який упакований у сейф-пакет НПУ CRI2210198.

На даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки вказаний телефон може мати важливе доказове значення для даного кримінального провадження.

В судове засідання прокурор та володілець майна, будучи повідомленими про час розгляду клопотання не з`явилися, що в силу положень ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду цього клопотання.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного переконання.

СВ відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000021 від 26.07.2024 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Проаналізувавши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтована необхідність накладення арешту на вилучене майно, для належного його збереження як доказу, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

З огляду на вказане, клопотання є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 26 липня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон SAMSUNG S10 11 імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який належить начальнику Служби у справах дітей Підволочиської селищної ради ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня при її постановленні, в той же строк з дня отримання нею копії судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1