УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує наступним: «В зв`язку з тим, що архітектури кримінального провадження не було і немає, тактики розслідування злочину не було і немає, ефективність та якість розслідування відсутні.

Слідчий ОСОБА_5 спирався на роботу державних виконавців, які давали йому відповіді на його запити та які були звільнені за погану роботу ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та заступник начальника відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква ОСОБА_12).

Доказів слідчий не збирав. Правопорушники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були засуджені по ст. 190 ККУ. На підставі цього було заловолено мій цивільний позов, судом встановлено факт нанесення мені матеріальної та моральної шкоди, на що у 2019 році були видані виконавчі листи, який на сьогодні не виконані. Матеріальну шкоду відшкодовують за рахунок пенсії ОСОБА_10 - 20%, хоча він працює. ОСОБА_9 працює в Києві у якійсь приватній фірмі та отримує 8000 грн, з цих грошей він сплачує аліменти і мені матеріальну шкоду. Моральна шкода не відшкодовується ОСОБА_9 взагалі. Він живе в Києві, адреса мені та слідчому невідома. В постанові слідчого про закриття провадження червоною лінією іде тільки те, що Кравченки не відкривають двері, а спілкування іде тільки на умовах боржників, тому боржники мають комфортний стан та ніхто не збирається відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, нанесенну злочином, тим самим рішення суду не виконується.

Постанова про закриття провадження винесена поспішно. В зв`язку зі зміною підслідності я вважав. що буде належна тактика розслідування, а вона відсутня взагалі.

Окрім того, постанова слідчого ОСОБА_4 зводиться до загальних формулювань, слідчим не вжито заходів щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження доказів, слідчий не йде від "джерел" , від перших судових рішень від 03.02.2017 року по моїй справі.».

Враховуючи викладене скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначаючи про належність здійснення досудового розслідування та законність постановленого рішення.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши скаргу з додатками, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно до ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

В своїй скарзі скаржник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

При цьому, аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий вказує: «Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено докази, які б підтверджували наявність у діяннях службових осіб Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржників ОСОБА_11 та ОСОБА_9 умислу на невиконання рішень Білоцерківського міськрайонного суду та/або перешкоджанню їх виконанню.».

Однак, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим в ході здійснення досудового розслідування не було проведено достатньої кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дії спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу слідчого, що обов`язок доказування події кримінального правопорушення покладається на слідчого, так як і обов`язок збирання доказів.

Враховуючи викладене, з постанови старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0000268 від 06.07.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1