Справа № 610/3786/24
Провадження № 1-кп/610/50/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законних представників потерпілої представників Служби у справах дітей Донецької селищної ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисників адвоката ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження № 0000436 за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово безробітного, неодруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 01.07.2024 близько 12:42 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним мотоциклом "ІЖ Юпітер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_14 , але фактично перебуває у володінні ОСОБА_11 , та рухався по вул. Стадіонній в межах населеного пункту сел. Донець Ізюмського району Харківської області разом із неповнолітньою пасажиркою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху по вказаній автодорозі, а саме поруч із буд. № 9 по вулиці Стадіонній в сел. Донець Ізюмського району Харківської області, водій ОСОБА_11 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п.п. 12.1 ПДР України "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".

При цьому, неповнолітня пасажирка ОСОБА_7 знаходилась перед водієм спереду, не вибравши безпечної швидкості руху, маючи можливість загальмувати, зробив маневр вліво, внаслідок чого відбувся наїзд на бордюрний камінь з послідуючим контактом мотоцикла, з подальшим перекидання транспортного засобу, під час якого неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, лінійного перелому лівої тім`яної кістки, епідурального крововиливу на рівні лівої скроневої частки, забоїв саден м`яких тканин голови, обличчя, кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться: в області голови до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх заподіяння; в області кінцівок тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Дії водія мотоцикла "ІЖ Юпітер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя у момент їх заподіяння потерпілій ОСОБА_7 .

Допитаний обвинувачений ОСОБА_11 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав в повному обсязі та пояснив, що перебуває в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_15 . Потерпіла ОСОБА_7 доводиться йому рідною донькою, хоч він і не записаний як батько у її свідоцтві про народження. У його власності є мотоцикл "ІЖ Юпітер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він придбав без переоформлення на себе. При цьому права керування будь-яким транспортним засобом він не має. Він офіційно не працює, а заробляє на життя виконуючи замовлення по ремонту приміщень. Кожного дня зранку він забирає вказаний мотоцикл з гаражу біля будинку його матері та їде на роботу. 01.07.2024 він так само забрав мотоцикл, але на роботу не поїхав, т.я. замовлення скасували. Через це він зі своїми знайомими випив кілька пляшок слабоалкогольного напою "Бренді Кола". Після цього він вирішив поставити мотоцикл в гараж. Його дочка ОСОБА_7 в цей час була вдома і він взяв її з собою. ОСОБА_7 сиділа попереду. По дорозі він не впорався з керуванням, внаслідок чого сталася ДТП. Він та потерпіла ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні. ОСОБА_7 перебувала в лікарні близько тижня, а він близько місяця. При цьому зазначив, що всі події того дня та обставини ДТП він майже не пам`ятає через перенесені травми голови. Також пояснив, що вважає основною причиною ДТП той факт, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показаннями допитаної в присутності законного представника начальника Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_8 потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що ОСОБА_11 є її біологічним батьком хоч і не записаний як батько в її свідоцтві про народження. Вони проживають разом та вона з матір`ю перебувають на його утриманні. У її батька є мотоцикл, який зберігається у гаражі. 01.07.2024 вона перебувала вдома, мотоцикл батька стояв біля будинку. Потім її батько вирішив поставити мотоцикл в гараж і вона поїхала разом з ним. Мотоциклом керував батько ( ОСОБА_11 ). Вони рухалися по вул. Зеленій в сел. Донець і на повороті сталася ДТП, вони впали з мотоцикла. При цьому всіх обставин ДТП та подій того дня вона не пам`ятає внаслідок отриманих травм голови. Після ДТП вона прийшла до тями коли сторонні люди полили її водою. Після цього швидка допомога доставила її в лікарню де вона перебувала близько тижня. Також пояснила, що не бачила як її батько вживав алкогольні напої 01.07.2024, запаху алкоголю від нього в той день не відчула.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_11 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Справа розглядалась в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вину ОСОБА_11 по даній кваліфікації суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , за мобілізацією та на військову службу за контрактом не призивався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну матір.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, той факт, що потерпіла є членом сім`ї обвинуваченого та фактично перебуває на повному його утриманні, наявність на утриманні обвинуваченого непрацездатної матері, загальна його позитивна характеристика.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_11 висловив щирий жаль з приводу скоєного та осуд своєї поведінки.

Він визнавав свою вину у вчинені інкримінованого злочину, як на досудовому розслідуванні так і під час судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні активно сприяв його проведенню та розкриттю кримінального правопорушення, надавав необхідні пояснення та докази.

Як пояснювала в судовому засіданні потерпіла, фактично всі витрати на її лікування ніс ОСОБА_11 , якого вона вважає своїм батьком. Просила не застосовувати до обвинуваченого покарання пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, оскільки це негативно вплине як на неї особисто, так і на їх родину в цілому. Також зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_11 не має.

Таку позицію потерпілої повністю підтримали в судовому засіданні як її законний представник, так і представник, які здійснювали захист її інтересів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно з положеннями статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

У п. 8 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за конкретний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, не відноситься до кримінальних правопорушень, щодо яких встановлено застереження для застосування положень ст. 69 КК України.

Разом з цим, покарання має на меті запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень не тільки засудженим, а і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України).

Кримінальні правопорушення, передбачені ст. 286-1 КК України, з огляду на те, що вони вчиняються у стані алкогольного сп`яніння, мають підвищену увагу громадськості та значний осуд з боку суспільства. Вказаними кримінальними правопорушеннями окрім інтересів фізичної особи порушуються публічні (суспільні) інтереси. Така поведінка водіїв свідчить про їх підвищену небезпеку для суспільства, а тому у даному випадку суспільні інтереси переважають над приватними.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого виду покарання, не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі, про що просила сторона захисту, оскільки таке застосування призведе до хибного уявлення інших осіб щодо можливості уникнення негативних наслідків у виді передбаченого законом покарання за аналогічних підстав, а відтак призначене покарання не буде виконувати виховну та попереджувальну функції.

При призначенні покарання ОСОБА_11 в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність більше двох обставин, що пом`якшують покеарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілої та її представників, які просили суд строго не карати обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_11 під час судового розгляду не обирався. Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не заявлено, підстав для обрання запобіжного заходу судом не встановлено.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання про долю майна на яке було накладено арешт, вирішується відповідно до ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирався.

Речові докази по справі:

- мотоцикл "ІЖ Юпітер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили повернути його законному володільцю;

- лазерний CD-R диск з відеозаписом обставин ДТП, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Арешт майна, а саме мотоцикла "ІЖ Юпітер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 05.07.2024 у справі № 610/2230/24 (провадження 1-кс/610/788/2024) після набрання вироком законної сили, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати по справі в сумі 15 145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) грн 60 коп., за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя