Справа № 991/2413/24
Провадження №11-кп/991/89/25
Головуючий-суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

22 травня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про відмову від захисника ОСОБА_8 від участі у кримінальному провадженні №0000062 від 07 лютого 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, пенсіонера, особи з інвалідністю, на час інкримінованого злочину - заступник начальника Тернопільської обласної військової адміністрації,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду на розгляді перебувають апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Вищого антикорупційного суду 06 березня 2025 року в кримінальному провадженні №0000062 від 07 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

У судовому засіданні 22 травня 2025 року обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про відмову від захисника ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000062 від 07 лютого 2023 року про його обвинувачення та пояснив, що мав конфіденційне спілкування з ним ОСОБА_9 і така відмова не буде порушувати його право на належний захист.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурор зазначили, що це особисте право обвинуваченого та заперечень щодо прийняття такої відмови суду не заявляли.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до ст.59, 63 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За правилами ч.2 ст.20 КПК України суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Обвинувачений має право, в тому числі на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених КПК України та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги (п.3 ч.3 ст.42 КПК України).

Реалізація права на відмову від захисника та відповідна належна правова процедура визначена ст.54 КПК України, частинами 1 та 3 якої, зокрема, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст.49 КПК України, для здійснення захисту за призначенням.

Виконуючи вимоги норм КПК України, які регламентують порядок відмови від захисника, необхідно враховувати також правові позиції ЄСПЛ, сформульовані в рішенні від 16 грудня 2010 року в справі «Боротюк проти України», в пункті 80 якого зазначено, що: «ані буква, ані дух ст.6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися (у відкритий чи мовчазний спосіб) від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови». Також у п.65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року в справі «Єрохіна проти України» викладена ще одна важлива правова позиція щодо відмови від захисника: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст.6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки, слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки».

Отже, за загальним правилом, передбаченим ст.42, ст.54 КПК України, особа (підозрюваний, обвинувачений) без встановлення будь-яких обмежень та умов, керуючись власним волевиявленням має право відмовитися від захисника або замінити його в будь-який момент кримінального провадження в усній або письмовій формі.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_9 виявив бажання відмовитися від захисника ОСОБА_8 та ним на виконання вимог ст.54 КПК України для захисту своїх прав та інтересів у кримінальному провадженні залучено захисника ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_9 від захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст.46, 48, 52, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_9 від участі ОСОБА_8 як його захисника у кримінальному провадженні №0000062 від 07 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4