ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000059 від 12.05.2022 року, за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вартиківці Кельменецького району Чернівецької області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, одруженої, інваліда 3-ї групи, опікуна двох малолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року звільнено ОСОБА_6 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 12.05.2022 року, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

ЄУНСС: 717/2284/23 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/124/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зі змісту апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 вбачається, що вона просить оскаржувану ухвалу - скасувати, та призначити дане кримінальне провадження на новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвала суду першої інстанції є такою, що обмежує права та інтереси потерпілої.

Стверджує, що потерпіла ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки його закриття позбавляє її можливості отримати відшкодування завданих злочином збитків. При цьому, на думку потерпілої, районний суд необґрунтовано залишив без задоволення її клопотання про дослідження медичних документів, які беззаперечно підтверджують, що вона і досі перебуває на лікуванні після отримання тілесних ушкоджень, а також наявність на досудовому розслідуванні кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 , у яких ОСОБА_7 визнана потерпілою. Вважає, що судом першої інстанції не були дотримані вимоги, передбачені ст. 368 КПК України.

Вказує, що на думку потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_6 , ухиляючись від розгляду справи, свідомо затягувала розгляд даного кримінального провадження з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що судом взагалі не досліджувалось питання про те, чи перебіг давності переривався чи ні.

Зі змісту апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що вона просить скасувати оскаржувану ухвалу районного суду та призначити новий розгляд однак в іншому суді першої інстанції. Також просить призначити додаткову комплексу експертизу в іншій області на підставі медичної документації та відеозаписів із двох частин. Перевірити відеозаписи із двох частин, які містяться в матеріалах справи та протокол огляду предмета від 13.05.2022 року та протокол огляду предмету від 22.02.2022 року. Зобов`язати надати їй інформацію про те, чому відбулися великі проміжки між засіданнями в районному суді.

Вказує, що категорично не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки обвинувачена має нести покарання за вчинений злочин.

Зазначає про навмисне затягування досудового розслідування та судового розгляду.

Стверджує про неправдивість показів обвинуваченої.

Вважає, що суд першої інстанції зневажливо ставився до неї, як до потерпілої особи та безпідставно підвищував голос на неї, ігнорував подані нею клопотання.

Звертає увагу суду на відеозапис, який міститься в матеріалах кримінального провадження та складається з двох частин на якому чітко видно, як обвинувачена наносить потерпілій декілька ударів сапою, яку остання до сих пір не повернула потерпілій.

Також зазначає, про те, що вона не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченої.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційних скарг, думку потерпілої ОСОБА_7 , та її представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з підстав, у них зазначених, міркування прокурора ОСОБА_5 , яка вважала рішення районного суду законним і тому просила його залишити без змін, а апеляційні скарги, як необґрунтовані, без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить такого.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 284, 285 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 статті 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 49 КК України встановлено строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, за спливом яких особа може бути звільнена від вказаного виду юридичної відповідальності.

Системний аналіз вказаних норм вказує на те, що припис закону про кримінальну відповідальність про необхідність закриття кримінального провадження в разі настання умов, передбачених ст. 49 КК України носить імперативний характер.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 14.12.2023 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 12.05.2022 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 звернулася з клопотаннями про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Судовою колегією апеляційного суду з матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що вищевказане клопотання було розглянуто районним судом з дотриманням вимог ст. ст. 285, 286 КПК України. При цьому обвинуваченій роз`яснено підстави та наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років.

Судом першої інстанції установлено, що з дня вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального проступку та станом на день судового розгляду закінчилися строки давності. Обвинувачена ОСОБА_6 надала свою згоду на закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків притягнення її до кримінальної відповідальності.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг потерпілої та її представника про ухилення обвинуваченої ОСОБА_6 від судового розгляду, та безпідставне затягування судом першої інстанції вищевказаного кримінального провадження, оскільки в матеріалах судового провадження відсутні підтверджуючі цьому дані.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства та суду.

З практики Верховного Суду, висловленої в численних постановах, зазначено, що під ухиленням від досудового слідства та суду у контексті ст. 49 КК України належить розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи та суд вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). На підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК України колегія суддів Верховного Суду неодноразово приходила до висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому неявка обвинуваченого в судове засідання, яке не мало наслідком застосування ухвали про привід чи розшук, не може свідчити про ухилення останнього від явки суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченого від суду.

Як убачається з матеріалів судового провадження, мали місце об`єктивні причини для відкладення судового розгляду, серед яких безліч клопотань потерпілої про відкладення розгляду кримінального провадження у зв`язку із різними обставинами.

Разом з цим, відсутні відомості про неявку обвинуваченої. Відсутність судових рішень про оголошення обвинуваченої у розшук, у зв`язку з її неявкою в судове засідання в суді першої інстанції, на думку колегії суддів, також свідчить про безпідставність таких вимог апелянтів під час апеляційного розгляду. Колегія суддів звертає увагу, що перенесення судового розгляду в суді першої інстанції також відбувалось і з інших причин, таких як: неявки представника потерпілої, необхідність заслухати думку прокурора ОСОБА_10 , не вирішеність відводу судді ОСОБА_9 , необхідність викликати свідків, закінчення робочого дня, а також з метою сприяння в реалізації сторонам їх прав, дотримання принципу змагальності сторін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийняв рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Проте, не є перешкодою незгода потерпілого із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності для застосування правил ст. 49 КК України.

Обставини, які потягли тривалий строк розгляду провадження в суді, не залежали від обвинуваченої, та не впливають на необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строку давності.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційні скарги представника потерпілої та потерпілої, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року, якою звільнено ОСОБА_6 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: Судді:

___________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3