Справа № 615/1984/24
Провадження № 1-кс/615/186/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000219 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.114-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановив:

17.04.2025 до суду надійшло клопотання слідчого про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.114-2 КК України, що, на його думку, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Наголосив, що за ст.12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.436-2 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, за ч.3 ст.114-2 КК України особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 12 років,

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29.04.2025 включно, але виникла необхідність у його зміні на тримання під вартою, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом переховуватись, що відноситься до передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризику.

Наявність встановленого п.2 ч.1 ст.177 КПК України ризику слідчий обґрунтовує характером та обставинами вчинення злочину, оскільки ОСОБА_6 має можливість вільного доступу до всесвітньої мережі інтернет та може видалити свої дописи з власного аканту в менеджері Телеграм, коментарі, які стали приводом для повідомлення про підозру, до вирішення кримінального провадження по суті, може спілкуватися з представника держави-агресора.

Враховуючи, що ОСОБА_6 має вільний доступ до мережі інтернет, слідчий вважає, що зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушенні, в яких підозрюється, а саме створювати дописи, перебуваючи за місцем проживання, відслідковувати переміщення військової техніки, оскільки повз будинок проходять гілки ПАТ «Укрзалізниця». До того ж, злочин вчинено проти основ національної безпеки під час повномасштабної агресії РФ проти України, зокрема на території Харківської області, де на її частині проходять активні бойові дії. Тому наявний ризик, встановлений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на доведеність обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти цим ризикам. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спрямовано на забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Просить врахувати, що виправдування збройної агресії РФ проти України, глорифікація ОСОБА_6 осіб, які здійснювали та продовжують здійснювати збройну агресію РФ проти України, носило тривалий характер, його спілкування з цього приводу в месенджерах з представниками країни-агресора здійснювалось систематично та багаторазово.

Окрім того, ОСОБА_6 здійснював ці дії в той час, коли інші громадяни країни мужньо боронять в нелюдських умовах нашу державу від ворога, втрачаючи своє здоров`я і життя. Свідомо та цинічно ігноруючи моральні устої суспільства, знаходячись у відносній безпеці, виправдував збройну агресії РФ проти України, надавав інформацію представникам державі, що здійснює збройну агресію проти України про розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань в умовах воєнного стану.

Ці обставини, на думку слідчого, враховуючи, що злочинна діяльність ОСОБА_6 припинена лише представниками правоохоронних органів, свідчать про його суспільну небезпечність.

Клопотання погоджено заступником керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просить задовольнити. Наполягав на обґрунтованості підозри, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, та наявності ризиків, запобігти яким можливо лише шляхом зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.

Захисник, позицію якого підтримав підозрюваний, заперечила проти задоволення клопотання. Наголосила на відсутності передбачених законом підстав для зміни застосованого слідчим суддею запобіжного заходу, який ОСОБА_6 не порушив за весь час застосування, має міцні соціальні зв`язки, працює, має на утримання двох неповнолітніх дітей.

Зауважила, що на обґрунтування підозри за ч.3 ст.114-2 КК України зібрано недостатньо доказів, які б без сумніву вказували на винуватість підозрюваного, до того ж строк досудового розслідування закінчується 29.04.2025.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали кримінального провадження в межах клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.

Із доданого до клопотання витягу з ЄРДР, 15.07.2024 до ЧЧ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення УСБУ в Харківській області, що мешканець Харківської області з використанням особистого аканту в месенджері в публічно доступних каналах здійснює поширення інформаційних матеріалів в порушення законодавства України, а саме в підтримку вторгнення ЗС РФ на територію України.

15.07.2024 за цим фактом розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.436-2 КК України.

29.01.2025 о 19:01 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ.

Ухвалою слідчого судді від 30.01.2025 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати ним житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 вечора до 08:00 ранку наступного дня, строком на 2 місяці з 30.01.2025 до 30.03.2025 із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя дійшов висновку, що досліджені докази надають достатньо підстав вважати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення до 3-х років.

Враховано дані про особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, проживає разом з дружиною та неповнолітніми дітьми, які перебувають в нього на утриманні. Не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Зі слів має хронічне захворювання серця, в зв`язку з чим знятий з військового обліку.

Встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ухвала слідчого судді не оскаржена, набрала законної сили 05.02.2025 та звернута до виконання.

Строк тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом в нічний час доби продовжено ухвалою слідчого судді від 27.03.2025 до 29.04.2025 включно.

За повідомленням начальника ВП №2 Харківського ВП №1 ГУ НП в Харківській області від 28.03.2025 ОСОБА_6 продовжує перебувати під домашнім арештом, за ним здійснюється контроль згідно обмежень, встановлених ухвалою слідчого судді від 27.03.2025.

Доказів порушення ОСОБА_6 встановлених слідчим суддею обмежень стороною обвинувачення не надано.

Постановою керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області від 24.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 29.04.2025.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував, що строк досудового розслідування закінчується 29.04.2025, але протягом наступного тижня буде підготовлено клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному проваджені, яке буде подано до обласної прокуратури для погодження, після чого у разі схвалення направлено до слідчого судді для розгляду по суті.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 29.04.2025, що унеможливлює застосування будь-якого запобіжного заходу відносно підозрюваного після спливу цього строку. Тому вимоги слідчого про застосування запобіжного заходу на строк 60 діб не ґрунтуються на законі.

Крім того, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту в нічний час доби слідчим суддею враховано повідомлення прокурора про вчинення підозрюваним можливо іншого кримінального правопорушення після дослідження вилучених під час обшуку у ОСОБА_6 гаджетів, щодо яких призначені судові експертизи та проводяться інші слідчі і процесуальні дії.

Із наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження, 02.01.2025 в УСБУ в Харківській області зареєстровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України, що в ході проведення контр розвідувальних заходів 4 відділом ГВ КІБ УСБУ в Харківській області отримано інформацію, що громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на території Харківської області, за допомогою месенджера Telegram систематично поширює відомості про переміщення, рух та розташування ЗСУ та інших утворених відповідно законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, в умовах воєнного стану. Вказані відомості не розміщувались у відкритому доступі ГШ ЗСУ, МОУ або іншими уповноваженими державними органами.

Ці відомості внесено до ЄРДР 06.01.2025 за № 0000022 з попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.114-2 КК України.

Зі слів прокурора, досудове розслідування здійснювалось слідчими УСБУ в Харківській області, про що свідчать надані стороною обвинувачення копії доручення в порядку ст.40,41 КПК України від 06.01.2025, повідомлення на виконання доручення від 29.01.2025, протоколу огляду від 28-29.01.2025.

Згодом підслідність кримінального провадження визначена за ВП № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області, що слідує із копії листа слідчого УСБУ в Харківській області, який в зв`язку з цим направив начальнику ВП №1 додаткові матеріали, отримані від оперативного підрозділу в ході виконання доручення, зокрема, протокол за результатами НСРД від 20.02.2025, розсекречено 28.02.2025.

Зазначені матеріали отримані слідчим ВП № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 18.03.2025, в зв`язку з чим 19.03.2025 направлено запит командиру щодо місця розташування ЗСУ та отримано відповідь 20.03.2025.

Окрім наведених, будь-яких інших доказів, які б не були досліджені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, стороною обвинувачення не надано.

В судовому засіданні прокурор вказав на необхідність проведення ряду процесуальних та слідчих дій, зокрема звернення до апеляційного суду з приводу розсекречення ухвали про надання дозволу на проведення НСРД.

Слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що надані прокурором докази обвинувачення викликають розумні сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.3 ст.114-2 КК України, що потребує додаткових, в тому числі слідчих та процесуальних дій.

До того ж, всі заявлені докази були відомі слідчому ВП №1 та перебували в його розпорядженні на час вирішення слідчим суддею питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом в нічний час доби до 29.04.2025.

Твердження прокурора про те, що в цей період слідчий витребував інформацію про місце розташування ЗСУ та проводилась судова експертиза, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема запит командиру щодо місця розташування ЗСУ слідчим ОСОБА_3 направлено 19.03.2025, отримано відповідь 20.03.2025. Інформацією із цього листа слідчий обґрунтовує підозру за ч.3 ст.114-2 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не навів обставин, які б виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час його прийняття, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, що є обов`язковим згідно іщ вимогами ч.2 ст.200 КПК України.

16.04.2025 кримінальні провадження за ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.114-2 КК України об`єднані в одне, присвоєно №0000219, що слідує із витягу з ЄРДР.

17.04.2025 о 09:33 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.436-2 КК України виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ;

- ч.3 ст.114-2 КК України поширенні інформації про розташування ЗСУ та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ГШ ЗСУ, МОУ або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану з метою надання такої інформації представникові держави, що здійснює збройну агресію проти України.

Сторона захисту наполягала, що позбавлена можливості ознайомитися з доказами, якими слідчий обґрунтовує підозру у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України.

Слід зауважити, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.6 ст.132 КПК України).

З ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Ч.3 ст.132 КПК України встановлює, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання щодо доцільності зміни запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які з урахуванням вимог ст.12 КК України відносяться до: ч.1 ст.436-2 КК України - нетяжких злочинів, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, ч.3 ст.114-2 КК України особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 12 років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що надані прокурором докази обвинувачення викликають розумні сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.3 ст.114-2 КК України, що потребує додаткових, в тому числі слідчих та процесуальних дій.

З 05.02.2025 ОСОБА_6 перебуває під домашнім арештом в нічний час доби, порушення встановлених слідчим суддею обмежень не допускає, має міцні соціальні зв`язки. Нових доказів, які б не були враховані слідчим суддею під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчим не надано.

Із наданих захисником доказів, ОСОБА_6 працює в ТОВ «Посад Рітейл» на посаді продавця продовольчих товарів з 05.09.2024 згідно наказу №875-К від 04.09.2024 по теперішній час. За час роботи зарекомендував себе з позитивного боку. До виконання посадових обов`язків ставиться відповідально. Нарікань з боку керівництва не має. Дисциплінарні стягнення до співробітника не застосовувались. Доброзичливий, працьовитий, порядний, в будь-якій ситуації готовий до компромісу. З 30.09.2003 зареєстрований та проживає за однією адресою. Одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини вважає, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії»)

За ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено обставини, які виникли б виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час його прийняття, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, запобігти вказаним стороною обвинувачення ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 можливо шляхом застосованого слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладанням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, клопотання про зміну запобіжного заходу слідчим подано передчасно та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про зміну підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу із домашнього арешту в нічний час доби на тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 днів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1