УХВАЛА

Справа № 621/1451/25

Провадження 1-кс/621/279/25

03 червня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду в Харківській області ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_2 у кримінальній справі №621/1451/25 (провадження ЄРДР № 0000033),

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 року суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід у кримінальній справі №621/1451/25 (провадження ЄРДР № 0000033), за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 статті 121, ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування заяви зазначено, що протоколом повторного автоматизованого розподілу справи для розгляду вказаної справи визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_5 . Разом з тим, згідно обвинувального акту від 16.06.2025 року, в групу слідчих, що здійснювала досудове розслідування ЄРДР №0000033 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 статті 121, ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, включена ст.слідчий ОСОБА_6 , яка є дружиною судді (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). Отже, відповідно до положень ч.1 статті 75 КПК України наявні обставини, що виключають участь судді у розгляді вказаної справи, в зв`язку з чим головуючим по справі подано заяву про самовідвід.

Згідно частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення самовідводу чи відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Ознайомившись з доводами заяви, суддя вважає за необхідне зазначити наступне:

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 21 Кримінального процесуального кодексу України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді у кримінальному провадженні, визначені частиною 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з:

- (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховувались особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі);

та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі«Моріс проти Франції», заява № 29369/10, п. 73).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Наявність безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначаєтися також за допомогою суб`єктивного критерію, оскільки, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи наявність обставин, що виключають участь судді ОСОБА_5 у розгляді вказаної кримінальної справи, суддя вважає заяву про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 75-76, 80 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальній справі № 621/1451/25 - задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складено та підписано 03.06.2025

Суддя ОСОБА_1