Справа № 308/990/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця с. Золотарево Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_7 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На переконання сторони обвинувачення, зібрані органом досудового розслідування фактичні дані свідчать, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного подав письмове заперечення на клопотання, у якому просить застсоувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У клопотанні покликається на те, що жодного з заявлених прокурорів ризиків не існує. Звертає увагу на неоднозначність доказів, наданих суду. Протокол контролю за вчиненням злочину не наданйи стороні захисту. Свідок ОСОБА_9 не впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 12.12.2024 близько 08 годині ранку прибула на транспортному засобі марки «Skoda» до готелю «Європа» з метою його подальшого перевезення на околицю пункту Соловка. Протокол вручення грошових коштів від 26.11.2024 засвідує тільки факт видачі грошових коштів свідку і жодним чином не обґрунтовує підозру ОСОБА_10 протоколі відсутні поняті. Не проводилось фіксування вказаної слідчої дії. Просить звернути увагу слідчого на те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не має судимості, має постійне помешкання, має неофіційне місце роботи.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання з підстав, наведених у раніше поданих запереченнях.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за № 000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З клопотання також встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та невстановленими у ході досудового розслідування особами, де діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи воєнний стан, введений на території України через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі, віком від 18 до 60 років, організували незаконне переправлення через державний кордон декількох громадянин України, з корисливих мотивів.

Зокрема, ОСОБА_11 , будучи обізнаним про явище нелегальної міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі, віком від 18 до 60 років, реалізуючи заздалегідь розроблений та схвалений злочинний план, спрямований на незаконне збагачення шляхом отримання коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску, за невстановлених органом досудового розслідування обставинах, але не пізніше 21.08.2024, підшукала громадян України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали на меті незаконно, за грошову винагороду в сумі по 7000 доларів США з особи, у порушення вимог ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із введенням 24.02.2022 на території України воєнного стану, перетнути державний кордон України та сприяли їм вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, що виразилось в наступному :

На початку серпня 2024 року, у точно невстановлений час, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи в м. Полтава, використовуючи месенжер «Telegram», домовились з невстановленою досудовим розслідування особою, про намір перетнути державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску, при цьому вказана особа надала їм чіткі гарантії такого незаконного перетину державного кордону України та висловивши вказівку про дату, місце і час їх прибуття для протиправного перетину державного кордону України. Виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідування особою, 22 серпня 2024 року, близько 22:30 години, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , прибули до готелю «Княль Олег» розташованого в м. Долина, вул. Обліски, 38А, Івано-Франківська область, де після очікування, отримали телефонний дзвінок від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка повідомила їм про необхідність вийти з готелю та сісти в автомобіль марки «Volkswagen», на якому разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами приїхали в м. Хуст, де у невстановленому точно місці, в лісовому масиві, зупинились та очікували приїзду автомобіля марки Peugeot.

По приїзду автомобіля марки Peugeot, за кермом якого перебував ОСОБА_11 , останній повідомив ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , про необхідність сплатити йому грошові кошти в сумі 14000 доларів США, за організацію переправлення останніх, через державний кордон України, а також повідомив самий механізм незаконного перетину кордону, а саме, те що їх розмістять в місці проживання для тимчасового проживання, та очікування подальших вказівок.

За подальшою вказівкою, 23.08.2024 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прибули до приміщення готелю «Урожай» в м. Хуст, по вул. Сливова, 36, де очікували до прибуття автомобіля марки «Volkswagen», за кермом якого перебувала невстановлена досудовим розслідуванням, яка підібрала ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та на вказаному автомобілі попрямували до готелю «Європа» в с. Соломоново, Ужгородського району, в якому останні проживали та 24.08.2024 за вказівкою невідомої особи вийшли з до входу готелю, де їх очікував невстановлений автомобіль марки «Skoda» під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особою, сіли у вказаний автомобіль та разом з вказаною особою поїхали в с. Соловка, Ужгородського району, де по дорозі у вказаному населеному пункті зупинились на невстановленій вулиці, і до автомобілі підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали вказівку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 віддати свої особисті речі, які в подальшому їм будуть повернені. Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на автомобілі марки «Skoda» під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особою, попрямували в сторону Українсько-Угорського кордону, після чого були викриті працівниками правоохоронних органів.

Окрім цього, ОСОБА_11 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 26.11.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, повторно, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій,

передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення декілька осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, сприяв їх протиправному переправленню порадами та наданням засобів, що виразилось в наступному:

Так, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше листопада 2024 року, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, через мобільний додаток месенжер «Telegram», досягла усної домовленості із ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , щодо організації цією невстановленою наразі органом досудового розслідування особою незаконного переправлення їх через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску за грошові кошти в розмірі 3000 доларів США з ОСОБА_19 , та по 3500 доларів США з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з кожного, при цьому надавши їм чіткі гарантії такого незаконного перетину державного кордону України та висловивши вказівку про дату, місце і час їх прибуття для протиправного перетину державного кордону України.

Виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідування особи, через мобільний додаток месенжер «Telegram», 26 листопада 2024 року, ОСОБА_19 , прибув в м. Чоп, Ужгородського району, неподалік приміщення залізничного вокзалу де передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, грошові кошти в сумі 3000 доларів США, за організацію незаконного переправлення останнього, через державний кордон України.

В подальшому на виконання невстановленої досудовим розслідування особи, 04.12.2024 біля 16:00 години, ОСОБА_19 прибув до готелю «Європа» у с. Соломоново, Ужгородського району, біля якого очікували двоє невідомих осіб, яких разом з ОСОБА_19 , на автомобілі марки Peugeot підібрали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та відвезли до будинку ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться поблизу лінії державного кордону України з Угорщиною. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_13 наказав ОСОБА_19 та двом невідомим особам які мали намір незаконно перетнути державний кордон, щоб останні як найшвидше пройшли до прибудови будинку, де їх розмістили для тимчасово перебування. Після чого в приміщення зайшов ОСОБА_12 та запитав у ОСОБА_19 та двох невідомих осіб, хто з них вміє користуватися та надувати човен, та повідомив що незаконно перетинати держаний кордон вони будуть через річку Тиса, на що двоє невідомих осіб відмовились перетинати державний кордон через річку, переживаючи за своє життя та здоров`я, та вони на автомобілі таксі приїхали в с. Червоне Ужгородського району.

11.12.2024 на виконання попередньої домовленості з невстановленої досудовим розслідування особи через мобільний додаток месенжер «Telegram», до готелю «Європа» у с. Соломоново, Ужгородського району, прибули ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які поселились у вказаному готелі, до якого біля 15:30 години, під`їхав автомобіль Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_20 та пасажиром ОСОБА_12 , до яких з приміщення готелю вийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 які передали ОСОБА_20 та ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 7000 доларів США, за організацію незаконного переправлення, через державний кордон України, та отримали від останніх вказівку перебування в готелі до наступного дня та очікування подальших вказівок.

Надалі, на виконання невстановленої досудовим розслідування особи, 12.12.2024 біля 08:00 години, ОСОБА_19 прибув до готелю «Європа» у с. Соломоново, Ужгородського району, де також за вказівкою очікували ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яких підібрав на автомобілі марки SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та відвіз їх до будинку ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , пройшовши в який о 09:05 годині, то в кімнату будинку зайшов ОСОБА_13 який повідомив що скоро їх заберуть і щоб вони збирались. В подальшому о 09:33 годині, у вказаний будинок зайшли ОСОБА_12 та ОСОБА_14 які принесли сумку в які знаходились надувний човен з веслами, та розмовляли між собою з приводу безпілотного літального апарату та намагалися здійснити переправлення ОСОБА_19 та двох невідомих осіб через державний кордон України, однак втекли через загрозу бути затриманими працівниками Державної прикордонної служби і розмістили ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , у будинку ОСОБА_13 для тимчасового проживання по 08:12 годину 13.12.2024 та яких ОСОБА_13 забезпечував необхідним харчуванням.

Наступного дня, 13.12.2024 о 08:12 годині, в приміщення прибудови будинку за адресою: АДРЕСА_3 , прибули ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з яких ОСОБА_12 провів інструктаж ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , з приводу як пересуватися в бік державного кордону та що надувний човен знаходиться безпосередньо біля річки Тиса, після чого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виконуючи роль провідників, разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , через задній вхід будинку на подвір`я почали рухатися в бік державного кордону України з Угорщиною, здійснили подолання прикордонної загороджувальної системи, після чого неподалік 339 позначки Державного кордону України, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були затримані працівниками правоохоронних органів, а ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 орієнтуючись на місцевості, втекли з місця події. Отримані від цього грошові кошти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 розподілили між собою.

Окрім цього, ОСОБА_11 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше квітня 2025 року, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, повторно, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення декілька осіб через державний кордон України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб, сприяв їх протиправному переправленню порадами та наданням засобів, що виразилось в наступному:

Так, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 28.04.2025 року, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, повідомила ОСОБА_21 , про необхідність прибуття у готель «Стінг», який знаходиться у с. Велика Добронь Ужгородського району, для подальшого незаконного переправлення його через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску за грошові кошти в розмірі 4500 доларів США.

Виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідування особи, 28 квітня 2025 року, ОСОБА_21 , прибув в м. Чоп, Ужгородського району, після чого на автомобілі таксі прибув до готелю «Стінг», який знаходиться у с. Велика Добронь Ужгородського району, де також перебували двоє невстановлених осіб які мали намір незаконно перетнути кордон.

В подальшому на виконання невстановленої досудовим розслідування особи, з

28.04.2025 по 13.05.2025 ОСОБА_21 разом з двома невстановленими особами які мали намір незаконно перетнути кордон, проживали у готелі «Стінг», за проживання яких оплачували, та ОСОБА_4 і ОСОБА_13 періодично привозили їм продукти харчування.

11.05.2025 виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідування особи, ОСОБА_21 разом з двома невстановленими особами які мали намір незаконно перетнути кордон, повинні були зібратися та покинути готель, та в цей час до якого під`їхав автомобіль марки Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , але в подальшому з невідомих причин їм було повідомлено про відміну переправлення через кордон та ОСОБА_11 поїхав від готелю в невідомому напрямку.

13.05.2025 біля 06:00 години, ОСОБА_21 разом з однією невстановленою особою, виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідування особи, покинули приміщення готелю, та яких на відстані близько 100 метрів від готелю очікував та підібрав автомобіль «Mercedes-Benz» моделі «S 550», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 , яких відвіз в с. Єсень Ужгородського району, та залишив в полі і надав вказівку очікувати його та під час руху ОСОБА_12 отримав від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 4500 доларів США. В подальшому до ОСОБА_21 разом з невстановленою особою, повернувся ОСОБА_12 разом ще з однією невстановленою особою яка мала намір незаконно перетнути кордон, та вони всі почали рух в бік державного кордону України з Угорщиною, під час чого ОСОБА_12 спілкувався з невідомою особою по рації, та під час руху повідомив що щось сталось та наказав всім бігти, та вони розбіглись в різні сторони.

13 травня 2025 року, о 17 год. 15 хв. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, щодо кількох осіб та з корисливих мотивів.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих

доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Про обгрунтованість підозри, зокрема свідчать матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання про тримання під вартою.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_22 , є тяжким, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до увагу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_22 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також характер кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, його обізнаність зі способами незаконного перетину державного кордону, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та зауважує, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_22 , він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на його користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Окрім цього, не виключено, що ОСОБА_22 може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході розгляду клопотання та стосуються конкретних обставин, фактів, які можуть викликати сумнів у їх правдивості, наявність чи відсутність яких не може бути спростована на даному етапі кримінального провадження та виходять за межі поняття «обгрунтованої підозри».

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, всебічно оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, його стан здоров`я, матеріальний стан, його особу, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків. До того ж запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить унеможливлення ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, прокурора та суду, оскільки підозрюваний може здійснити спробу незаконного перетину державного кордону України.

Суд у ракурсі встановлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним, потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, на сьогодні, є дійсною, а застосування в цей час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, є недоречним з огляду на те, що вони є непропорційними, та не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, про обрання підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_22 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його майновий стан, та дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 80 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_22 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 12 липня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 242 240,00 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн 00 копійок).

Строк тримання під вартою рахувати з 17 год. 15 хв. 13 травня 2025 року.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 15 хв. 20 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1