Справа № 639/4481/25
Провадження № 1-кп/639/330/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000395 від 02.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, без місця реєстрації, який фактично проживав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

- 06.10.2014 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 11.02.2015 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- 10.06.2020 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.02.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці, 04.11.2024 звільнений з установи виконання покарань за відбуттям строку покарання;

- 28.05.2025 Шевченківським районним судом міста Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- 18.06.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69-1, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань РФ продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення на територію України, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, який введено на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за таких обставин.

Так, 26 березня 2025 року приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_3 перебував у маршрутному таксі № 237, яке курсує за маршрутом: ст. м. «Холодна гора» Липовий гай Новобаварського району, де помітив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на плечах якої знаходився рюкзак бежевого кольору, у внутрішній кишені якого знаходився планшет марки «Pixus Line 6/128» сірого кольору, який був у чорному чохлі-книжці (та на екрані знаходилося захисне скло), в якому знаходилася сім-карта оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 , належний потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , яке знаходилося у рюкзаку, який був одягнений на спину її неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , а саме: планшету марки «Pixus Line 6/128» сірого кольору, який був у чорному чохлі-книжці (та на екрані знаходилося захисне скло), в якому знаходилася сім-карта оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 .

Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного планшету, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, використовуючи ту обставину, що за його діями, як на його думку, ніхто не спостерігає і не може завадити доведенню протиправного умислу до кінця, відкривши рюкзак, який перебував на спині у неповнолітньої доньки потерпілої ОСОБА_7 , при цьому, не пошкоджуючи його, з правої кишені рюкзака дістав та заволодів планшетом марки «Pixus Line 6/128» сірого кольору, imei 1: НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 , вартістю 3 701,25 грн. (три тисячі сімсот одна гривня 25 копійок), чорним чохлом-книжкою на планшет марки «Pixus Line 6/128» вартістю 374,25 грн. (триста сімдесят чотири гривні 25 копійок), захисним склом на планшет марки «Pixus Line 6/128» вартістю 296,67 грн. (двісті дев`яносто шість гривень 67 копійок), сім-картою оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 вартістю 99,67 грн. (дев`яносто дев`ять гривень 67 копійок).

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння планшетом, належного ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

У результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4 471 грн. 84 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1288/25 від 07.05.2025.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 26 березня 2025 року в денний час він їхав у маршрутному таксі зі сторони ст. м. «Холодна гора» в напрямку Баварії, попереду в маршрутці сиділи незнайома жінка разом із дитиною. На плечах в дитини знаходився рюкзак, у внутрішній кишені рюкзаку знаходився планшет у чорному захисному чохлі. Надалі він, діючи таємно, викрав вищевказаний планшет у чорному захисному чохлі, який сховав під одяг на собі. Надалі він вийшов із маршрутного таксі, після чого направився до ломбарду на Баварії, де здав викрадений планшет під свої документи, за що отримав грошові кошти у сумі 2 000 грн. В подальшому вказані грошові кошти він витратив на придбання продуктів харчування.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, піддав критичній оцінці свої дії та у вчиненому щиро розкаюється, має намір відшкодувати потерпілій спричинену матеріальну шкоду.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

ІІІ. Висновки суду

Під час судового розгляду прокурор, захисник та обвинувачений вважали за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 повністю визнає вину у вчиненні цього злочину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які вважали за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілої, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження без участі потерпілої, оскільки за її відсутності можливо вирішити питання, які вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 18.06.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі (вирок набрав законної сили 21.07.2025), неодружений, однак перебуває в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у мінімальному розмірі за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, інкримінований злочин вчинив через незначний строк після звільнення 04.11.2024 з установи виконання покарань, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Враховуючи той факт, що інкриміноване кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до винесення вироку Холодногірського районного суду міста Харкова від 18.06.2025, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, тому суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно в строк покарання за цим вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 18.06.2025.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Цивільний позов у кримінальному провадженні

Вирішуючи по суті позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6 797,00 грн. та моральної шкоди на суму 2 000,00 грн., суд враховує такі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпіла ОСОБА_6 до позовної заяви долучила копію чека про купівлю планшета № 009658 від 30.12.2024, згідно якого вартість придбаної техніки (планшету) складає 6 797,00 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6 797,00 грн. та моральної шкоди на суму 2 000,00 грн. повністю визнається обвинуваченим ОСОБА_3 , у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, у зв`язку з чим цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

VІI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи той факт, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених за цим вироком суду покарання та покарання за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 18.06.2025, призначити ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 31 липня 2025 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 18.06.2025, у період часу з 23.01.2025 по 27.01.2025 включно та з 29.04.2025 по 30.07.2025 включно.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 6 797,00 грн. (шість тисяч сімсот дев`яносто сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинену моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь судового експерта ОСОБА_8 (розрахунковий рахунок ІBAN: НОМЕР_4 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 480,00 грн. (чотириста вісімдесят гривень 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, а також право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1