Провадження №1-кс/523/4308/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000211 від 31.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене в результаті проведення обшуку.

За змістом клопотання слідчого встановлено, ОСОБА_5 , займаючи відповідно Наказу в.о. начальника Одеської митниці ДМС України за №261-о від 27.01.2025 року посаду старшого державного інспектора оперативного відділу №4 управління боротьби з порушенням митних правил Одеської митниці, будучи згідно посадової інструкції службовою особою правоохоронного органу, нехтуючи покладеними на нього обов`язками, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів, а саме Закону України «Про запобігання корупції», Митного кодексу України, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на особисте незаконне збагачення, який полягав в отриманні неправомірної вигоди від експортерів та перевізників пиломатеріалів за не створення штучних перешкод під час здійснення митних формальностей в зоні діяльності міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рені-Джюрджюлешть» (ВМО № 4) митного посту «Придунайський» Одеської митниці.

З метою реалізації протиправних намірів ОСОБА_5 , перебуваючи на добових чергуваннях вказаного пункту пропуску, вирішив використати в супереч інтересам служби надані йому за посадою повноваження та можливості, з метою одержання неправомірної вигоди у розмірі від 50 до 100 доларів США з водіїв вантажних транспортних засобів за безперешкодний пропуск товару, який попередньо вже був оглянутий та оформлений в режимі експорту на внутрішніх митницях.

Приблизно на початку осені 2024 року під час перетину державного кордону водієм ОСОБА_6 , зокрема, у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рєні-Джюрджюлешть» (ВМО № 4) митного посту «Придунайський» Одеської митниці, невстановлені на даний час співробітники Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Одеської митниці, які перебували на добовому чергуванню, повідомили останньому про необхідність надання грошових коштів у розмірі від 50 до 100 доларів США у якості неправомірної вигоди за безперешкодне проходження митного контролю та здійснення митних формальностей товару, який попередньо вже був оглянутий та оформлений в режимі експорту на внутрішніх митницях. У подальшому, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність таких дій, звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів та в подальшому діяв у співпраці з правоохоронними органами.

Так, виконуючи черговий міжнародний рейс, 3.03.2025 року о 11:47 годині ОСОБА_6 у якості водія вантажівки з номерним знаком НОМЕР_1 причіп НОМЕР_2 , у колоні з вантажівкою з номерним знаком НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , перевозячи однотипний вантаж від одного відправника пиломатеріал - дошку, прибув до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рені-Джюрджюлешть» (ВМО №4) митного посту «Придунайський» Одеської митниці за адресою: Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Дорога Дружби, 20, та заїхавши на його територію почав очікувати проходження митного контролю.

Надалі, у той же день о 12:12 годині за вказівкою невстановленого співробітника Одеської митниці ОСОБА_6 прибув до надвірного приміщення (кабінету №4), розташованому на території пункту пропуску, де перебував старший державний інспектор оперативного відділу №4 управління боротьби з порушенням митних правил Одеської митниці ОСОБА_5 , який задавши питання щодо вантажу та кількості транспортних засобів, наказав ОСОБА_6 підійти з іншого боку до віконця для надання документів, що останнім було виконано, після чого ОСОБА_5 натякнув ОСОБА_6 на необхідності надання йому неправомірної вигоди, але побоюючись, що їх розмову можуть почути, завів ОСОБА_6 в середину приміщення, та перебуваючи в ньому, відчинивши шухляду службового столу, вказав ОСОБА_6 покласти грошові кошти до неї.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 3.03.2025 року о 12:16 годині ОСОБА_5 перебуваючи в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рені-Джюрджюлешть» (ВМО № 4) митного посту «Придунайський» Одеської митниці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 140 доларів США, що станом на 3.03.2025р. відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 5800,20 грн., за безперешкодне проходження митного контролю та здійснення митних формальностей відносно товарів поміщених у митний режим експорту - деревини, що транспортувалася у вантажівках з номерним знаком НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , та з номерним знаком НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_4 .

Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 проставив печатку про перевірку вантажу співробітником Одеської митниці. Надалі ОСОБА_6 продовжив подальше проходження митних формальностей.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України 31.03.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211.

9.07.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами УСБУ в Одеській області про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 26.11.2024р.; протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 26.11.2024р., 28.12.2024р., 18.01.2025р., 26.02.2025р., 17.03.2025р., 10.04.2025р., матеріалами оперативного підрозділу УСБУ в Одеській області від отриманими на виконання доручення слідчого; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 29.11.2024р.; протоколами за результатами НСРД від 9.12.2024р.; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 28.04.2025р. та іншими матеріалами у їх сукупності.

Разом з цим, 09.07.2025 року за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 07.07.2025 року проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон належний ОСОБА_5 марки Redmі Note 10 Model M2101K6G, із сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , який упаковано у сейф пакет S001644.

09.07.2025 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначений мобільний телефон може містити на собі інформацію, що має значення для досудового розслідування, прямо пов`язану із кримінальним провадженням, а безпосередньо самі предмети необхідні для подальшого призначення у кримінальному провадженні ряду експертиз, тому у органів досудового слідства, виникла необхідність у накладені арешту.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання в повному обсязі, оскільки вилучене майно може мати в собі сліди скоєння злочину, а також таке майно може бути знищено та відчужено, що буде перешкоджати встановленню істини по справі.

Власник телефона до судового засідання не з`явився, був повідомлений чином, причини неявки не відомі.

Вислухавши прокурора в підтримку заявленого клопотання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що для встановлення дійсності скоєного правопорушення, необхідності перегляду інформації, яка зберігається на мобільному телефоні, та враховуючи що вказаний мобільний телефон є доказом скоєного злочину, вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого на підставі вищевикладеного,

керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон належний ОСОБА_5 марки Redmі Note 10 10 Model M2101K6G, із сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , який упаковано у сейф пакет S001644.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1