Справа № 752/5164/25
Провадження по справі № 1-кп/752/1687/25
У Х В А Л А

іменем України

"30" квітня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження № 0000162, дані про яке 25.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самара Білопільського району Сумської області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

встановив:

Під час судового розгляду вищезазначеного кримінального провадження, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 дії раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, ризики переховування від суду, вчинення нових злочинів, незаконного впливу на недопитаних свідків, є дійсними та продовжують існувати враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченими злочинів, наявність невідшкодованої майнової шкоди, дані про особи обвинувачених.

Такі обставини, на думку прокурора, свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпеки останніх, а тому лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що зазначені прокурором ризики є недоведеними та безпідставними. Просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме на домашній арешт за місцем проживання. Вказував на те, що його підзахисні визнають вину у вчинені інкримінованих їм злочинів, тому вони не мають наміру ухилятися від суд, вчиняти незаконний вплив на свідків, та продовжувати злочинну діяльність. Вони зробити висновки щодо своїх незаконних дій та їх наслідків. Просив врахувати, що обвинувачені не мають можливості внести заставу, зокрема ОСОБА_3 мав статус дитини-сироти. Також просив врахувати характеризуючи матеріал щодо ОСОБА_4 .

Обвинувачені думку захисника підтримали.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, думку потерпілого та сторони захисту з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення, або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Строк дії раніше обраного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2025, закінчується 02.05.2025. Завершити судовий розгляд у межах строку дії запобіжного заходу не можливо, оскільки судовий розгляду лише розпочато, документи не досліджені, свідки не допитані.

Згідно фактичних обставин, як вони викладені у обвинувальному акті, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені спільних злочинних діянь, направлених на перешкоджанні законній діяльності ЗСУ в особливий період, шляхом підпалу транспортних засобів їх представників, що відбулося 18.08.2024о 2 год 50 хв по АДРЕСА_1 , коли вони підпалили автомобіль, який належав військовослужбовцю ОСОБА_8 , та 05.09.2024, о 3 год 49 хв. повторно, на АДРЕСА_2 , коли вони підпалили автомобіль, який перебував у володінні військовослужбовця ОСОБА_9 . Такі їх діяння органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за чю2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України як умисне знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, немає офіційних джерел доходів, відомості про його соціальні зв`язки, їх міцність суду не надані, обставини вчинення злочину та тяжкість інкримінованих йому діянь, суд приходить до висновку, що ризики переховування від суду та вчинення нових аналогічних злочинів, вплив на свідків, які на даний час недопитані, є наявними та триваючими

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який також офіційно не працевлаштований, немає офіційних джерел доходів, відомості про його соціальні зв`язки, їх міцність суду не надані, обставини вчинення злочину та тяжкість інкримінованих йому діянь, суд приходить до висновку, що ризики переховування від суду та вчинення нових аналогічних злочинів, вплив на свідків, які на даний час недопитані, є наявними та триваючими.

Вказані обставини, у сукупності із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, дають підстави для продовження обвинуваченим тримання під вартою на 60 днів. Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту про який просив захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених на даній стадії судового розгляду. Сторона захисту у доведення вимог про зміну запобіжного заходу, не надала зокрема відомостей про можливе місце проживання обвинувачених під час їх можливого перебування під домашнім арештом, а також згоду власників житла на перебування під домашнім арештом у належному їм приміщенні.

Такий запобіжний захід також відповідає положенням ч.4 ст. 176 КПК України, яка передбачає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2 КК України зокрема, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно із частиною 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109--114-2 КК України зокрема.

Враховуючи стадію судового розгляду, ризики, про які було зазначено вище, дані про осіб обвинувачених, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. 132, 176-178, 183, 194, 197, 199, 201, ч.1 ст. 331, 350 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 28 червня 2025 року (включно).

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів, тобто до 28 червня 2025 року (включно).

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захиснику та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 05.05.2025 о 17 год.

Суддя ОСОБА_1