461/6459/23
1-в/465/66/25
У Х В А Л А

Іменем України

30.05.2025 м. Львів

Франківський районний суду м. Львова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання провідного інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією інкримінованих діянь на підставі ч.2 ст.74 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 за вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2023, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України, призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України та вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України, призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,-

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернулася в суд із поданням, яке погоджено начальником, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

У поданні зазначено, що 02.11.2023 на виконання Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшло розпорядження № 1/1595/2024 від 01.07.2024 за вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023 у справі №461/6469/23 відносно засудженого ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2023, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України та вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України.

Згідно з вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2023 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за епзодами: від 03.07.2022 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 500 гривень; 09.07.2022 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 500 гривень; 02.11.2022 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 1000 гривень; 03.11.2022 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 1000 гривень; 21.11.2022 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 700 гривень; 29.11.2022 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 500 гривень.

За вищевказаними епізодами встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , вчинив одиничні кримінальні правопорушення та завдав матеріальної шкоди менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визначених станом на 01.01.2022 року.

Вартість двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян у 2022 році складає 2481 грн.

Згідно з вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за епзодами: від 03.01.2023 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 700 гривень; 11.01.2023 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 700 гривень; 11.01.2023 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 900 гривень; 11.01.2023 року ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 850 гривень.

За вищевказаними епізодами встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , вчинив одиничні кримінальні правопорушення та завдав матеріальної шкоди менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян визначених станом на 01.01.2023 року.

Представник органу пробації, подання підтримав повністю та просить його задоволити.

Засуджений, в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд подання без його участі, просив задоволити поданя.

Прокурор щодо задоволення подання не заперечував.

З`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

ОСОБА_5 засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023 року, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України, до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків згідно зі ст.76 КК України.

Даний вирок набрав законної сили 25.09.2023 року.

За даним вироком суду ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим за епізодом від 24.01.2024 року на загальну суму 477,16 грн, за епізодом від від 03.01.2023 року в сумі 700 гривень; 11.01.2023 року в сумі 700 гривень; 11.01.2023 року в сумі 900 гривень; 11.01.2023 року в сумі 850 гривень.

Крім того ОСОБА_5 засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2023 року, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України, до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків згідно зі ст.76 КК України.

Даний вирок набрав законної сили 03.05.2023 року.

За даним вироком суду ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим за епізодом від 03.07.2022 року в сумі 500 гривень; 09.07.2022 року в сумі 500 гривень; 02.11.2022 року в сумі 1000 гривень; 03.11.2022 року в сумі 1000 гривень; 21.11.2022 року в сумі 700 гривень; 29.11.2022 року в сумі 500 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає, що подання провідного інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією інкримінованих діянь на підставі ч.2 ст.74 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 за вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2023 та від вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537 -539 КПК України, ст.74 КК України -

п о с т а н о в и в :

Подання провідного інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , - задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч.2 ст. 74 КК України від призначеного покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 03.04.2023, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України за епізодами від 03.07.2022, 09.07.2022, 02.11.2022, 03.11.2022, 21.11.2022, 29.11.2022 року та вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.08.2023, яким його визнано винуватим за ч.3 ст.190 КК України, за епізодами від 03.01.2023, 11.01.2023, 11.01.2023, 11.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст увхали складено 03 червня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1