КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4315/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів укримінальному провадженні №0000539 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, а саме:

- печатка ПП «Капітал СП» (код 32723152);

- печатка ТОВ «СРНУ-7» (код 42189334);

- печатка ТОВ «Капітал СП» (код 32723152);

- печатка ТОВ «МС-Білд» (код 41795711);

- ноутбук Lenovo sPFON3GOL чорного кольору із зарядним пристроєм.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор групи прокурорів укримінальному провадженні №0000539 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2025 року по справі № 761/19242/25 у кримінальному провадженні № 0000539 від 15.04.2024 року, якою клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно задоволено частково, - скасувати в частині відмови в накладенні арешту на майно та ухвалити у кримінальному провадженні № 0000539 від 15.04.2024 року нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку, за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, а саме: жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У поданих до скарги доповненнях прокурор посилається на те, що враховуючи обставини можливого вчинення злочинів, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні, існує сукупність розумних підозр вважати, що на вилучених електронних носіях інформації може міститися інформація, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.

Норма статті 98 КПК щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами.

У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК передбачено дотримання стандарту "достатніх підстав" вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК).

Оскільки під час обшуку виявлено та вилучено ноутбук Lenovo sPFON3GOL, на якому наявні документи, які відображені в резолютивній частині ухвали, прокурор вважає, що на жорсткому диску також можуть міститись відомості (документи), що мають значення для досудового розслідування.

Отже існує необхідність дослідити та закріпити інформацію, яка міститься на жорсткому диску, тому слід забезпечити його збереження з огляду на положення абзацу 2 частини 3 статті 170 КПК.

Крім того, з огляду на наявну інформацію про поведінку ймовірних співучасників, які вживали заходів для унеможливлення викриття їх злочинної діяльності, у зазначених пристроях можуть міститися видалені відомості, відновити які можливо лише із залученням експерта. У такому випадку суттєвим для відновлення такої інформації є наявність самого пристрою, який становитиме предмет дослідження відповідного експерта, що узгоджується із положеннями п.13.3 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Постановою слідчого від 20.05.2025 року у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилучених мобільних телефонів та ноутбуку, проведення якої доручено експертам Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України.

Завданнями експертизи є копіювання інформації, що міститься на цих електронних носіях, пошук видаленої інформації, її відновлення, копіювання, а також пошук та копіювання листування, аудіо-, відеофайлів.

Проте, у зв`язку з великим завантаженням підрозділу, що проводить комп`ютерно-технічні дослідження в ІСТЕ СБУ, та з урахуванням черги судових експертиз та експертних досліджень, що знаходяться на виконанні, провести призначену експертизу можливо у строк понад 90 календарних днів (лист від 10.06.2025 за № 18/4/2/1 - 3287 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України).

Власник майна, дізнавшись про бажання органу досудового розслідування, прокурора накласти арешт на його майно з метою його збереження для виконання завдань кримінального провадження, у випадку незастосування такого заходу забезпечення, матиме можливість в будь-який момент знищити, пошкодити, викривити, приховати можливі докази.

Таким чином прокурор вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в арешті тимчасово вилученого майна, не надав належної оцінки тим фактам, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи.

Також, слідчим суддею не прийнято до уваги, що незастосування арешту може призвести до знищення відомостей, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із змісту апеляційної скарги прокурора та поданих доповнень до неї вбачається, що прокурор фактично не погоджується з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року лише в частині відмови у накладенні арешту на жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо вказаного майна.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, відповідно до звернення голови громадської організації «Рух територіальних громад» ОСОБА_7 підприємство комісіонер - ТОВ "ЛЕВОНТІМ" (45210945) без ознак фінансово-господарської діяльності, без найманих працівників та жодної сплати податків в бюджет, не будучи зареєстрованим платником ПДВ, імпортувало з Китаю на користь такого ж фіктивного суб`єкта - ТОВ «НЕЗЛЕЙН ТРЕЙД» (44958852) товарів споживчого призначення на суму понад 90 млн. грн.

ТОВ «НЕЗЛЕЙН ТРЕЙД», не зважаючи на рекордні обсяги імпорту понад 100 млн. грн., не володіє жодною можливістю його зберігати, транспортувати, не відображає часткову його реалізацію, що свідчить про фактичну реалізацію імпортованих товарів за готівку без її відображення та сплати відповідних податків та зборів, та подальший вивід отриманої злочинним шляхом готівки за кордон під виглядом оплат комісіонера по зовнішньо-економічних контрактах.

Ідентичну схему реалізовано наступною парою підприємств, а саме - підприємство комісіонер без будь-яких ознак фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЗЕНРАКС» (45205699), та аналогічний суб`єкт комітент ТОВ «АМБРОМВЕЛС» (44958538), на користь якого імпортовано з Туреччини одягу та взуття за рекордно короткі строки обсягом понад 50 млн.грн.

Діяльність цих суб`єктів в 2024 році за повної бездіяльності та сприяння правоохоронних органів, податкової та митної служб, комерційних банків завдала збитків Державному бюджету України на суму понад 35 млн.грн., та дозволила вивести за кордон валютних цінностей на 150 млн. грн.

Крім того, згідно інформації Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області встановлено, що на податковому обліку в ГУ ДПС у Київській області зареєстроване підприємство ТОВ «Білдінг Інвест Груп» (), яке задіяне у схемі штучного формування податкового кредиту, шляхом здійснення підміни номенклатури товару - «скруту» та обготівкуванням безготівкових коштів у готівку, підприємствам Київського регіону, в тому числі підприємствам, які є розпорядниками державних коштів.

Суть протиправної господарської діяльності підприємства полягає у тому, що за рахунок сформованого податкового ліміту від придбання плитки керамічної та зовнішньої (близько 43% від загального ПК); крани, шланги та хомути (близько 17% від загального ПК); унітази, умивальники та душові кабінки (близько 8% від загального ПК); радіатори (близько 5% від загального ПК); водонагрівачі, мийки кухонні, меблева фурнітура близько 4% від загального ПК), а також імпорт штор, тканини трикотажної, меблів, світильників, електроінструментів по договору комісії, відбувається реєстрація податкових накладних, в адресу підприємств замовників, з різною номенклатурою будівельних робіт/послуг (ремонтно-будівельні роботи, розроблення проектної документації, комплекс будівельних робіт, бетонування підлоги, послуги з управління будівництвом, роботи по виконанню процедур технічного нагляду, реконструкція живильного електронасосного агрегату, відновлення покрівель, електромонтажні роботи, роботи по обробці металевих виробів, комплекс робіт протипожежного призначення, консультаційні послуги, реконструкція мереж зовнішнього електропостачання, зачистка дна котлована вручну, надання допомоги у сфері інжинірингу щодо введення в експлуатацію газопроводу, ремонт верстатів, розробка Web-серверного додатка для АЗС, випробування масляних вимикачів 10кВ, фарбування стін, будівництво адміністративно - господарської будівлі цеху виробництва м`яких меблів, монтаж кабельної мережі, тощо). Таким чином на підприємстві відбувається зміна номенклатури товару - «скрут».

Одночасно з цим у ході аналізу звітності ТОВ «Білдінг Інвест Груп» було встановлено, що на підприємстві обліковується лише 16 працівників, відсутні супутні послуги, які необхідні для проведення такого об`єму робіт (відсутня оренда офісу та складу, відсутнє електро та водопостачання, відсутнє придбання та оренда техніки, відсутнє придбання та оренда транспорту та спецтехніки).

Дані операції відбуваються за рахунок бездіяльності, або ж зловживання службовим становищем, посадовими особами як регіонального рівня - ГУ ДПС у Київській області, так і центрального - ДПС України, оскільки підприємство ТОВ «Білдінг Інвест Груп» подавало таблиці даних платника податку на додану вартість, які було враховані ГУ ДПС у Київській області.

Таким чином, в результаті врахування, а також не скасування таблиць даних платника податку на додану вартість, співробітниками податкових органів, підприємство ТОВ «Білдінг Інвест Груп» має можливість здійснювати реєстрацію податкових накладних з необхідною номенклатурою робіт.

Допитано у якості свідка директора ТОВ «Білдінг Інвест Груп» громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у ході допиту не пам`ятав, де знаходяться офісні та складські приміщення, не володіє інформацією про кількість працівників, які обліковуються на підприємстві, не володіє інформацією про основних постачальників товарів та замовників послуг.

Окрім цього було допитано у якості свідка громадян України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які відповідно до поданої звітності обліковуються співробітниками ТОВ «Білдінг Інвест Груп», та повідомили, що їм не відоме вказане підприємство, ніколи не влаштовувались на роботу, заробітну плату не отримували та не виконували будь-яких робіт для даного підприємства.

Також, згідно інформації Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області подальшими оперативними заходами, в тому числі шляхом аналізу ЄРПН ТОВ «Білдінг Інвест Груп», встановлено інші підприємства з ознаками «фіктивності» які входять до одної групи, а саме: ТОВ «Мр Трейд» ( ), ТОВ «БМК «Престиж Буд» (), ТОВ «Мс-Білд» (), ТОВ «Ібк «Смарт Реновейшен» (), ТзОВ «СРНУ-7» () та ПП «Модена» ().

В ході проведення оперативних заходів було встановлено, що організатором злочинної схеми, з надання послуг по мінімізації податкових зобов`язань, документального прикриття безтоварних операцій підприємствам реального сектору економіки у тому числі розпорядникам бюджетних коштів Київського регіону, шляхом переведення безготівкових коштів у готівку є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ІПН НОМЕР_1 ) проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В даній протиправній діяльності ОСОБА_12 допомагають наступні особи:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_2 ), виконує функції співорганізатора злочинної групи;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІПН НОМЕР_3 ), виконує функції співорганізатора злочинної групи;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН НОМЕР_4 ), виконує функції менеджера злочинної групи;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (ІПН НОМЕР_5 ), виконує функції фінансиста злочинної групи.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2025 року (справа № 757/16362/25-к) надано дозвіл на проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно переліку, що вказаний в зазначеній ухвалі суду.

29.04.2025 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21.

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено наступне:

- печатка ПП «Капітал СП» (код 32723152);

- печатка ТОВ «СРНУ-7» (код 42189334);

- печатка інженер-проектувальник ОСОБА_17 реєстраційний №16836;

- печатка ТОВ «Капітал СП» (код 32723152);

- печатка ТОВ «МС-Білд» (код 41795711);

- жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99, який захищений системою логічного захисту та на якому можуть міститись відомості, які мають значення для розслідування кримінального провадження;

- ноутбук Lenovo sPFON3GOL чорного кольору із зарядним пристроєм, на якому містяться документи щодо господарської діяльності підприємств, які відображені в резолютивній частині ухвали суду.

29.04.2025 року вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на них містяться відомості, які мають значення для розслідування кримінального провадження.

12.05.2025 року прокурор групи прокурорів Офісу Генерального прокурора укримінальному провадженні №0000539 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що з метою забезпечення схоронності вищевказаних речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, яке 29.04.2025 року вилучене під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди його вчинення, а також має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, а саме:

- печатка ПП «Капітал СП» (код 32723152);

- печатка ТОВ «СРНУ-7» (код 42189334);

- печатка ТОВ «Капітал СП» (код 32723152);

- печатка ТОВ «МС-Білд» (код 41795711);

- ноутбук Lenovo sPFON3GOL чорного кольору із зарядним пристроєм.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не надано достатньої кількості доказів необхідності накладення арешту, відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відтак суд не вбачав достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення клопотання в цій частині.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею не дотримані, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні обставини, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, вилучене 29.04.2025 під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, а саме: жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вищевказане майно (жорсткий диск), відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення (інформацію та документи), що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Крім того, постановою слідчого від 29.04.2025 року вищевказаний жорсткий диск визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучений жорсткий диск (GiGabyte SSD 240GB s99) з метою забезпечення його збереження та збереження інформації на ньому, як речового доказу, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

При цьому колегією судді прийнято до уваги доводи прокурора про те, що постановою слідчого від 20.05.2025 року у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу.

Завданнями експертизи є копіювання інформації, що міститься на цих електронних носіях, пошук видаленої інформації, її відновлення, копіювання, а також пошук та копіювання листування, аудіо-, відеофайлів.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія судів вважає, що органом досудового розслідування було доведено необхідність накладення арешту на вилучений жорсткий диск, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, на підставі чого згідно вимог ст. 170 КПК України правомірним є накладення такого виду обтяження, як арешт.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, майно а саме: жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99.

Отже, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, вилучений жорсткий диск підлягає арешту з тих підстав, що він у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом у межах даного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому вважає за необхідне накласти арешт на вказаний у клопотанні слідчого вилучений жорсткий диск.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено, як не встановлено і невідповідності клопотання слідчого про арешт майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, які б свідчили про наявність визначених законом підстав для відмови у задоволенні такого клопотання прокурора в частині накладення арешту на жорсткий диск.

Отже, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Слід зауважити, що на цьому етапі кримінального провадження, при вирішенні питання щодо арешту майна, з підстав визначених ст. 170 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Таким чином, слідчий суддя, не надавши оцінку вказаним у клопотанні доводам та долученим до нього матеріалам, не в повній мірі дослідивши клопотання із доданими до нього документами, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні вимог клопотання прокурора про накладення арешту на жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99,яке останнім було належним чином обґрунтоване та мотивоване.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скарги прокурора про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: м. Київ, вул. Закревського, буд. 21, а саме: жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99, з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучений при обшуку жорсткий диск, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на це майно з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000539 ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року в частині відмови в накладенні арешту на майно - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000539 від 15.04.2024 року в частині вимог про накладення арешту на майно, вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29.04.2025 року під час проведення обшуку в офісних приміщеннях на 2 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- жорсткий диск GiGabyte SSD 240GB s99.

В решті ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4