Провадження №1-кп/369/1385/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження

№ 000079 від 09.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє до 08.02.2025 Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024.

Також, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію, строк дії якої неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 741/2024 від 28.10.2024.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

11.10.2022 за результатами обстеження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно протоколу військово-лікарської комісії № 210, довідки № 7, військовозобов`язаного ОСОБА_4 визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 року.

06.07.2023 ОСОБА_4 оголошено та роз`яснено зміст повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову за мобілізацією на 15 годину 15 хвилин 10.07.2023 року для відправки до пункту призначення у військову частину, та вручено вказану повістку під розпис.

Однак, ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, діючи з прямим умислом, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, а саме без поважної причини, не маючи права на відстрочку від призову у відповідності до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у вказаний йому термін, а саме 10.07.2023 о 15 годині 15 хвилин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до місця проходження військової служби по мобілізації, тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження відносно нього. Своє клопотання обґрунтовує тим, що на даний час мобілізований, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що у справі є достатньо підстав, визначених ст. 48 КК України, для закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання обвинуваченого

ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом; звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом, а порядок звільнення встановлюється законом.

Статтею 48 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності згідно з ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Відповідно до постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2025 № 8, ОСОБА_4 , призначеного розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28 грудня 2024 року № 300/ПУ/51/П/дск у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), з 07 січня 2025 року зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення і є таким, що «07» січня 2025 року справи та посаду зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 5 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роги ударних безпілотних авіаційних комплексів прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2025 солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, будучи обвинуваченим в ухиленні від призову на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, ОСОБА_4 змінив свою поведінку та ставлення до військового обов`язку, перестав ухилятися від призову на військову службу. Будучи прийнятим 07.01.2025 на військову службу ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України, не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України; при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України; тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповідне рішення; ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Зважаючи на те, що обвинувачений вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на даний час є військовослужбовцем, суд вважає, що на момент розгляду кримінального провадження, внаслідок зміни обстановки, обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Обставин, які б виключали можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та закриття кримінального провадження, у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 288, 350, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження № 000079 від 09.08.2024 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, закрити.

Речові докази: бланк повістки на ім`я ОСОБА_4 від 06.07.2024 з метою призову на військову службу під час мобілізації, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5