Справа № 372/3163/25
Провадження 1-кп-316/25
ухвала

Іменем України

09 червня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисниці ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2025 року до суду надійшло вказане кримінальне провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 року матеріали вказаного кримінального провадження передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 05 червня 2025 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засідання судом на обговорення поставлено питання про направлення обвинувального акту іншому суду для визначення підсудності у зв`язку зі непідсудністю кримінального провадження Обухівському районному суду.

Прокурор, захисник та обвинувачений вважали доцільним направити справу за належною підсудністю.

Заслухавши думку учасників підготовчого засідання, вирішуючи питання про підсудність справи суд приходить до наступних висновків.

За допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

Як свідчить аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 п. 1» ( п. 41 «Richert v Poland»).

Частина 1 статті 32 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Порушення правил про підсудність відповідно до п. 6. ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що тягне за собою скасування відповідного судового рішення.

Відповідно до ст. 3-1 Закону України «Про внесення зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.

З обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено в с. Іванковичі, що відносилось до колишнього Києво-Святошинського району Київської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження не підсудне Обухівському районному суду Київської області, а підсудне за правилом територіальної підсудності Києво-Святошинському районному суду Київської області.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено непідсудність кримінального провадження цьому суду.

За вказаних обставин обвинувальний акт підлягає направленню до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту спливає 10.06.2025 року.

Судом поставлено на обговорення питання щодо продовження строків дії запобіжного заходу.

Прокурор вважала недоцільним подання клопотань щодо продовження строків дії запобіжного заходу, посилаючись на належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник підтвердила належність процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи викладене, питання щодо запобіжного заходу судом не вирішується.

Заяв чи клопотань учасниками процесу суду не подавалось.

Керуючись ст.ст. 10, 32, 34, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 07.08.2024 року, відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1