г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4494/25
Номер провадження 1-кс/213/416/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в Дніпропетровській області в режимі відеоконференцзв`язку клопотання слідчого ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке подане в межах кримінального провадження №0001349 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, віськовослужбовця, перебуває на посаді солдат резерву 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, судимості не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Обставини, викладені в клопотанні слідчого.

ОСОБА_4 перебуваючи на посаді солдат резерву 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , 27 червня 2024 самовільно без поважних причин та без дозволу командування, залишив пункт тимчасової дислокації запасної роти, що розташований поблизу населеного пункту Новотроїцьке Дніпропетровської області, командуванню про причини самовільного залишення не повідомляв, хоча об`єктивно повинен був і мав можливість це зробити, став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 407 ч.5 КК України, як самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

21 серпня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

22 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування зазначених ризиків слідчий в клопотанні вказує таке.

Ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статі, а саме позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, і бажаючи його уникнути, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, підозрюваний, не маючи стійких соціальних та трудових зв`язків може вільно переміщатися по території України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу може унеможливити забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Також під час досудового розслідування встановлено, факт самовільного покинення підозрюваним військової частини, який мав місце під час проходження останнім військової служби, що також вказує на характеристику підозрюваного та його особисте відношення до покладених на нього обов`язків, беручи до уваги покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, зазначені факти можуть спонукати останнього до переховування. Також зазначпє, що підозрюваний, не дивлячись на його увільнення від зайнятої посади, офіційно залишається військовослужбовцем та має на руках військовий квиток з зазначенням місцем проходження військової служби та у випадку перевірок на блок-постах або будь-яких інших перевірок має змогу його пред`явити, що дозволяє йому вільно переміщатись по території України. Крім того, на час розгляду вказаного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та його підрозділ, у зв`язку із виконанням бойових завдань, постійно здійснює передислокацію на території України, тому перебуваючи на волі забезпечити виконання загальних засад КПК України в частині розумності строків судового розгляду забезпечити не вдасться за можливе та підозрюваний буде посилатися на неявку до органу досудового розслідування та суду мотивуючи проходженням військової служби.

Ризик, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , вчиняючи тяжкий злочин в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Окрім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Вказує, що не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь останнього у бойових діях пов`язаних з захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже вони не утворюють для підозрюваного жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки.

Просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб без визначення застави.

У судовому засіданні:

- прокурор дане клопотання підтримав, вважав, що є достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою за наявності ризиків вказаних в клопотанні.

- підозрюваний зазначив, що проходив службу в Збройних Силах України з березня 2023 року, отримав поранення 09 квітня 2023 року та періодично проходить лікування, останній раз був виписаний з лікарні 19 серпня 2025 року. Має бажання продовжити службу. Зазначив, що характеристика за місцем служби є необґрунтованою, він мав заохочення під час проходження служби.

- захисник підозрюваного ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного. Зазначила, що ризики, вказані слідчим, прокурором, є необґрунтованими. Підозрюваний до затримання не знав, що перебуває в СЗЧ, має рану, яка не загоїлась, бажав завершити лікування та повернутись на службу

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Заслухав думку сторін кримінального провадження, дослідив копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанням.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст.178 ч.1 п.2 КПК України - слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і тяжкість покарання, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозра за ст.407 ч.5 КК України відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 вересня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів та інформації, які дають підстави дійти висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому в провину кримінального правопорушення, яке розслідується.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи характер та обставини вчинення злочину, як про те сформульовано в повідомлені про підозру, приходжу до висновку про наявність обставин, передбачених ч.5 ст.407 КПК України, та достатньої підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо - скарг не надходило, за місцем служби характеризується негативно, не має міцних соціальних зв`язків, що в сукупності дає підстави для висновку про схильність ОСОБА_4 до скоєння злочинів та неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачає застосування виключного запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 309, 310, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке подане в межах кримінального провадження №0001349 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - по 19 жовтня 2025 року включно, в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3» .

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 05 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1