Справа № 455/687/25
Провадження № 1-кс/455/250/2025
У Х В А Л А

18 липня 2025 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю власника майна - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000132 від 13.03.2025 року за ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2025 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із зазначеною заявою (клопотанням), в якій просить скасувати арешт на її майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 14 Pro+5G», який був накладений у рамках кримінального провадження №0000132 від 13.03.2025 року за ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 05.05.2025 прокурор Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000132 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 KK України. 02.05.2025, під час проведення санкціонованого обшуку в автомобілі марки «Chery QQ», реєстр.номер НОМЕР_1 , що зареєстрований на її ( ОСОБА_3 ) ім`я було вилучено: мобільний телефон марки Redmi Note 14 Pro 5G, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картами абонентних номерів « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_5 ». Стверджує, що арешт накладено без жодних підстав, оскільки в її телефоні не міститься жодної протизаконної інформації, а також інформації по кримінальному провадженні №0000132, до якого ні вона, ні її особисті речі не мають жодного відношення. Вилучення її майна, а саме мобільного телефону марки Redmi Note 14 Pro 5G було незаконним і безпідставним. Вказує, що внаслідок арешту майна у неї немає змоги виконувати свої робочі процеси та забезпечити власні потреби та потреби двох малолітніх дітей.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 справу передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 17.07.2025 заяву призначено до судового розгляду на 18.07.2025.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 підтримала вимоги заяви в повному обсязі та просила скасувати арешт на її майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 14 Pro+5G».

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду клопотання, 18.07.2025 подав до суду заяву, в якій просить розглядати заяву без його участі, у задоволенні заяви ОСОБА_3 просить відмовити, ухвалу слідчого судді від 05.05.2025 підтримує і просить залишити її без змін.

Заслухавши пояснення власника майна, проаналізувавши матеріали справи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №0000132 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 KK України.

В рамках вищевказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.05.2025 у справі №455/687/25 (провадження №1-кс/455/159/2025), за клопотанням прокурора ОСОБА_4 , яке було задоволено, накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi Note 14 Pro 5G, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картами абонентних номерів « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_5 », який упаковано в спецпакет №4263493; поліетиленовий прозорий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який упаковано в спецпакет № 3454882, які поміщено у кімнату зберігання речових доказів ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, за адерсою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, 41, Самбірського району львівської області, - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними предметами.

Зі змісту вищевказаної ухвали слідчого судді про арешт майна від 05.05.2025 слідує, що арешт на дане майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, встановлено, що постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 02.05.2025 мобільний телефон марки Redmi Note 14 Pro 5G, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картами абонентних номерів « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_5 », який упаковано в спецпакет №4263493; поліетиленовий прозорий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який упаковано в спецпакет № 3454882, які поміщено у кімнату зберігання речових доказів ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, за адерсою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, 41, Самбірського району львівської області, - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000132.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Проте, матеріали заяви (клопотання) не містять належних та достатніх доказів, які б спростовували обставини встановлені слідчим суддею при накладенні арешту на майно, та підтверджували те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо доводів, наведених у заяві (клопотанні) ОСОБА_3 про те, що вилучений мобільний телефон є її власністю, вона не має жодного відношення до кримінального провадження, накладення арешту на мобільний телефон порушує її права, то слідчий суддя зазначає, що вищевказане майно (мобільний телефон), на яке було накладено арешт, відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 02.05.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000132, доля якого вирішується в порядку ст.100 КПК України, відтак потреба в арешті на дане майно, шляхом заборони права на його відчуження, розпорядження та користування ним, на даний час не відпала.

При цьому, вищевказане майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слід зазначити, що прокурор ОСОБА_4 , за клопотанням якого було накладено арешт на вищевказане майно, заперечує проти скасування такого, що вбачається із поданої ним до суду заяви.

З огляду на наведене, враховуючи вищевказані положення чинного кримінально процесуального законодавства, аналізуючи доводи заяви (клопотання) про скасування арешту на майно, оцінюючи представлені по справі докази, вважаю, що на даній стадії кримінального провадження відсутні підстави для скасування накладеного ухвалою слідчого судді на майно арешту, оскільки в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для особи, а повне скасування арешту на дане майно може негативно вплинути на хід досудового розслідування, тому в задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_3 на даний час слід відмовити.

Слід зазначити, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Одночасно, слідчий суддя звертає увагу слідчого та прокурора на те, що протягом строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з дотриманням вимог розумного строку, прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Керуючись ст.170, 174, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000132 від 13.03.2025 року за ч.1 ст.263 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1