Провадження № 1-кп/686/329/25
10 вересня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ланівці, Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, колишнього командира бойової машини-командира відділення 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , із званням «сержант», раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.5 ст.407 КК України,
ОСОБА_5 , у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.01.2022 №l з 04.01.2022 прибув на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на всі види забезпечення при військовій частині та з 04.01.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з моменту прийняття на військову службу ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_2 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою внучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира(начальника).
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан. Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.
Разом із тим сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування 19.09.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та перебував поза межами військової частини за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок недоторканності України до 16.10.2024, допоки не з`явився за викликом до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.
За самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції КК України від 07.05.2022).
Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме: ст. 2, яка передбачає, що наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця ІІ містить наркотичні засоби і психотропні речовини, включені до списків №1 і №2, обіг яких на території України обмежено та стосовно яких установлюються заходи контролю, ст. 7, яка передбачає, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць ІІ і ІІ Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, ст. 12, яка передбачає, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць ІІ і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, ст. 25, яка передбачає, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється та ст. 27, яка передбачає, що придбання наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиць ІІ і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, прийняв рішення про незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено.
Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають, спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, метадон (фенадон) (Таблиця ІІ Список N? 1) віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Згідно Наказу Міністерства охорони здоров?я України «Про затвердження
За незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив факт вчинення зазначених кримінальних правопорушень за викладених вище обставин. При цьому, ОСОБА_5 показав, що 04.01.2022 року підписав контракт та з цього часу проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Після повномасштабного вторгнення РФ приймав участь у бойових діях, отримав поранення та проходив лікування у госпіталі. Надалі, після завершення лікування, без поважних причин та дозволу командування 19.09.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та перебував поза межами військової частини за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував. Окрім цього, пояснив, що дійсно 12.05.2025 року, близько 12 год. перебуваючи неподалік КН «Хмельницька міська лікарня», на узбіччі дороги знайшов блістер з пігулками метадон. Оскільки він раніше був наркозалежним і перебував на «метадоновій програмі» йому було відомо, що дані пігулки є наркотичними. Дані пігулки він забрав із собою для подальшого власного вживання. Цього ж дня, близько 14 год. до нього підійшли працівники поліції, як запитали чи наявні у нього заборонені речі. Після цього, він добровільно видав працівникам поліції вказаний наркотичний засіб.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене підсудному обвинувачення.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та його дії слід кваліфікувати за: ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту; ч.5 ст.407 КК України (в редакції КК України від 07.05.2022), як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання. Також, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, проте за місцем служби характеризується незадовільно.
З урахуванням викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, принципів співмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 призначити покарання за ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі та за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі, яке слід обрати в межах санкцій даних статей, з остаточним визначенням покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, з огляду на характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що призначене покарання він повинен відбувати реально.
Оскільки ОСОБА_5 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може ухилитись від суду та відбування покарання, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи, в сумі 1782 грн. 80 коп. в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
На підставі та в порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 03.07.2025 до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1782 грн. 80 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя