Справа № 309/76/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/25/25 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з середньою спеціальною освітою, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 20.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) роки, засуджений:

- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ст. 71, 78 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, за сукупності вироків до даного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22.12.2022 - 04 (чотири) роки 01 (один) місяць позбавлення волі і остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяця.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2271,84 грн процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: упаковку з відділення «Нова Пошта» за № 5909 від: 24.12/13:42 приватна особа ОСОБА_9 , м. Вінниця, відділення № 5, моб. тел. НОМЕР_1 ; кому: ОСОБА_10 , м. Хуст, відділення № 2, моб. тел. НОМЕР_2 , яку упаковано у спеціальний пакет НПУ за № PSP2028856 та два поліетиленові зіп-пакети, які знаходились у пакунку з печивом «Крекер» з кристалічною речовиною синього кольору, які упаковано у спеціальний пакет НПУ № PSP1519863 - знищено; скріншоти листування у соцмережі «Вайбер» щодо замовлення ОСОБА_6 наркотичної речовини та смс повідомлення від «Нової пошти» щодо прибуття посилки на 29 аркушів; два відеозаписи з боді-камери на DVD+R - залишено при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy J4», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , - повернуто власнику ОСОБА_6

-2-

Скасовано арешт тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 29.12.2023.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Хустського районного сулу Закарпатської області від 20.12.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий кримінальний проступок за наступних обставин.

23.12.2023 біля 19 год ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , всупереч положенням Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини - PVP, без мети збуту, для особистого вживання, в соціальній мережі «Viber», шляхом обміну електронними повідомленнями, замовив та оплатив 2 грами психотропної речовини, обіг якої заборонений, на суму 1500 грн.

27.12.2023 о 14 год 40 хв ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно, без мети збуту, для особистого вживання, отримав відправлення на своє ім`я у відділенні «Нова Пошта № 2», яке розташоване за адресою: м. Хуст, вул. Петенька Воєводи, 1, у вигляді сейф пакету за наклейкою накладної Нової пошти, всередині якої знаходився поліетиленовий пакет з надписом на пакуванні «Крекер», всередині якого знаходилися два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору, яка згідно висновку експерта у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP. Маса PVP становить 0,9719 г та згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, у невеликих розмірах, яку ОСОБА_6 , незаконно придбав та зберігав при собі в автомобілі таксі будучи пасажиром та рухаючись в напрямку вул. Жайворонкова, 42А/60 у м. Хуст, до 15 год 15 хв 27.12.2023, де біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата», яка розташована за адресою м. Хуст, вул. Духновича, 2, був викритий працівниками Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області. Загальна маса PVP, яке незаконно придбав та зберігав при собі ОСОБА_6 , в перерахунку на PVP основу становить 0,9719 г.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить вироку суду від 27.11.2024 щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК Україна, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд першої інстанції ухвалив вирок, не давши належним чином оцінки доводам сторони захисту, що є наслідком однобічності та неповноти судового розгляду, оскільки не були належним чином з`ясовані з достатньою повнотою всі обставини та матеріали кримінального провадження. Зазначає, що як на доказ в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення надано протокол огляду місця події від 27.12.2023, який проведено в період з 15 год 15 хв по 15 год 43 хв. згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні,

-3-

дата та час внесення відомостей до ЄРДР зазначені 27.12.2023 о 16 год 07 хв. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформації про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована в певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається та тягне недопустимість доказів, отриманих в результаті проведення такої слідчої дії. Одночасно як підставу для проведення огляду стороною обвинувачення додано заяву - добровільну згоду ОСОБА_6 від 27.12.2023, в якій він надає свої особисті речі для огляду працівниками поліції. При цьому як вбачається з відеозапису до протоколу огляду місця події, ОСОБА_6 не надавав згоди на відеозапис на проведення огляду своїх речей. Що стосується згоди свідка ОСОБА_11 , то бланк заяви заповнено від руки, а заява-згода ОСОБА_6 - надрукована на принтері, що дає підстави вважати, що дана заява була виготовлені та підписана ОСОБА_6 з порушенням процесуальних норм.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

За приписами до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та наведеними у вироку.

-4-

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не визнав, показав, що того дня дружина викликала йому таксі, він сів у нього і поїхав за посилкою на «Нову Пошту». У тій посилці мали бути солодощі. Замовлення робила їхня сусідка, для його дітей, у той час його не було вдома. Приїхав на «Нову Пошту», забрав посилку. Навпроти супермаркету «Алма» таксі зупинила поліція. Попросили вийти з авто - він вийшов. Один працівник поліції почав його відволікати, а інші два дістали посилку і поклали на багажник, сказали відкривай, він відмовився. Через 30 хв під`їхали інші поліцейські, відкрили посилу і знайшли психотропну речовину. У відділенні поліції дали підписати якісь документи, він підписав не читаючи їх змісту. На нього тиснули психологічно, говорили краще підпиши, бо буде гірше. Фізичну силу не застосовували. Звідки взялися ті кристали у посилці не знає. Йому відомо, що сама сусідка телефонувала у поліцію та сказала, що у посилці буде заборонена речовина. З тою сусідкою у нього погані відносини. Переписка була зроблена з його комп`ютера, який синхронізований з додатком «Вайбер», і це робила сусідка, коли його не було вдома, яка сказала його дружині, що хоче зробити замовлення для дітей. За доставку платив він. Повідомлення, які приходили у «Вайбер» він не читав. Під час процесуальної дії права йому не роз`яснювали, згоди на огляд він не давав, до початку огляду він нічого не підписував.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду, дослідив усі наявні докази у кримінальному провадженні та дав їм належну правову оцінку.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, обставини, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його вина, в повній мірі доведена зібраними та дослідженими доказами наведеними у вироку.

Показаннями свідка ОСОБА_12 стверджено, що у грудні місяці, після обіду, ніс службу. Було зупинено автомобіль таксі «Дачія». Пасажир таксі викликав підозру. Документів для встановлення пасажир не мав. Перевірили по базі і з`ясували, що притягувався до кримінальної відповідальності. З`ясували, що він їхав з «Нової Пошти». Вирішили провести перевірку, в ході якої було виявлено пакет з «Нової Пошти» під пасажирським сидінням. Про цей пакет під час спілкування повідомив водій. Це було підозрілим і вони викликали слідчо-оперативну групу. Приїхали слідчі і провели огляд. У пакеті з чіпсами знайшли якісь пакетики. На чергуванні був разом з ОСОБА_13 , камера була включена, ніякого тиску на ОСОБА_6 вони не вчиняли. Він був на початку слідчої дії, а потім відбирав пояснення від таксиста. Не пам`ятає хто саме видавав посилку з автомобіля.

Свідок ОСОБА_13 ствердив, що у грудні 2023 року в ході патрулювання було зупинено таксі під керуванням мешканця м. Хуст, у таксі знаходився пасажир. Під час поверхневого огляду пасажира та водія, водій таксі сказав, що є якийсь пакунок. Під переднім пасажирським сидінням було виявлено пакунок «Нової пошти», однак не пам`ятає хто саме його дістав з автомобіля. Таксист сказав, що пакунок належить пасажиру, а пасажир ОСОБА_6 , що забрав пакунок з «Нової пошти», конкретно для кого не пам`ятає. Коли приїхала слідчо-оперативна група, то він просто охороняв місце події. Бачив, що при розпакуванні пакунка з «Нової пошти», у ньому був пакунок з чіпсами, а у ньому пакетик з кольоровими кристалами. Не пам`ятає чи роз`яснювали водію та ОСОБА_6 права перед початком слідчої дії. Зазначив, що ніякого фізичного чи психічного примусу до ОСОБА_6 не застосовувалося.

-5-

Показаннями свідка ОСОБА_11 стверджено, що в той день таксував, стояв на Дзержинці, до нього підійшов ОСОБА_6 і попросив його відвезти на «Нову Пошту» і у зворотному напрямку. Дорогою зупинилися біля «Едельвейса» щоб пасажир зняв гроші. Біля «Нової Пошти» десь 10 хв його чекав. Коли їхали назад, то біля кафе «Стара хата» зупинили працівники поліції. Він сказав поліцейським, що везе знайомого. Подивився під пасажирським сидінням, а там був пакет. На прохання витягнув той пакет, віддав його поліцейським. ОСОБА_6 у той момент нічого не говорив. Потім прийшли інші поліцейські та розрізали пакет, бачив у ньому щось синювате. Не бачив як ОСОБА_6 поклав пакет під пасажирське сидіння. Поліція на нього не тиснула, просто запропонувала оглянути автомобіль і пакет він видав добровільно. Також визнав, що не пам`ятає коли підписував заяву-згоду на огляд автомобіля, однак на заяві його підпис.

Свідок ОСОБА_14 ствердив, що у центрі міста до нього підійшли працівники поліції та попросили бути понятим. Підійшли до ТЦ «Алма», працівники поліції відкрили пакет з «Нової пошти», у ньому були якісь солодощі, а у одному пакетику були кольорові гранули. Застосування якогось тиску на ОСОБА_6 не бачив, також не бачив щоб на початку слідчої дії ОСОБА_6 щось підписував.

Показаннями свідка ОСОБА_15 встановлено, що точної дати не пам`ятає коли, підійшли поліцейські і сказали, що треба двох чоловік на допомогу. Все відбувалося біля ТЦ «Алма», було багато поліцейських, запропонували бути понятим. Там ще був ОСОБА_6 та таксист. Бачив пакунок з «Нової пошти» у якому були крекери, а у них якісь камінці, схожі на ладан, у пакетиках. Він підписав протокол. Тиску на ОСОБА_6 не було. Усі документи підписувалися у кінці слідчої дії.

Протоколом огляду місця події від 27.12.2023 встановлено, що огляд проводився по вул. Духновича, біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата». На місці проведення огляду знаходиться автомобіль марки «Рено Логан», д.н. НОМЕР_5 , біля нього знаходиться громадянин ОСОБА_6 , який пояснив, що 27.12.2023 отримав посилку через відділення «Нова пошта № 2», що в м. Хуст, яка надійшла на його прізвище. Після чого замовив таксі, яке везло його додому. По дорозі таксі зупинили працівники поліції і під час огляду він надав отриманий на пошті пакунок. Під час огляду пакунка встановлено, що такий відправлений з відділення № 5 м. Вінниця від ОСОБА_16 на адресу відділення № 2 м. Хуст на ім`я ОСОБА_6 . При розпакуванні посилки встановлено, що у ній знаходиться паперова упаковка, у якій знаходиться пакунок з «попкороном» та пакунок з написом «Крекер», при розпакуванні якого встановлено, що у ньому знаходиться зіп-пакет, у якому знаходиться кристалічна речовина синього кольору, яку вилучено та поміщено до спецпакету PSP1519863. Також вилучено упаковку з відділення Нова Пошта, яку поміщено у спецпакет PSP2028856. ОСОБА_6 пояснив, що вказана речовина належить не йому, отримати посилку попросив його сусід на ім`я ОСОБА_17 .

Відеозаписом до протоколу огляду місця події встановлено, що інформація зафіксована на відеозаписі повністю відповідає змісту протоколу огляду місця події від 27.12.2023, якихось зауважень від учасників кримінального провадження після перегляду відеозапису не поступало.

Протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки та відеозапису від 28.12.2023 встановлено, що ОСОБА_12 скопіював на компакт-диск марки «Amega» DVD+R 16х4,7 Gb відеоматеріал, яким зафіксовано момент виявлення посилки «Нової пошти» № 5909 із вмістом кристалічної речовини синього кольору, яка належить ОСОБА_6 по вул. Духновича у м. Хуст, біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата» старшим інспектором поліції ГРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_12

-6-

Протоколом огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 встановлено, що відеозапис розпочинається 27.12.2023 о 14:43:58 та триває до 15:44:27. На відео зафіксовано, що камера здійснює запис на узбіччі дороги по вул. Духновича в м. Хуст, біля автобусної зупинки, навпроти кафе «Стара хата». О 14:44:17 на відеозаписі видно як працівник ГРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області спілкується з водієм автомобіля синього кольору на ім`я ОСОБА_11 та на передньому пасажирському сидінні сидить ОСОБА_6 . В подальшому о 14:49:57 на відеозаписі видно як ОСОБА_6 забирає сейф-пакет «Нової пошти» та пояснює, що цю посилку він забрав з відділення «Нової пошти». В подальшому чекають на прибуття слідчо-оперативної групи. О 15:34:47 на відеозаписі працівник ГРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області опитує водія автомобіля синього кольору ОСОБА_11 . О 15:44:09 на відеозаписі видно, що в ході огляду місця події, в присутності двох понятих та ОСОБА_6 , слідчим виявлено та вилучено із вказаного сейф-пакету, який належить ОСОБА_6 два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору, яку упаковану в спецпакети НПУ.

Відеозаписом до протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 встановлено, що інформація, зафіксована на відеозаписі, повністю відповідає змісту протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023. На відеозаписі зокрема зафіксовано, як працівники патрульної поліції зупиняють автомобіль марки «Рено Логан», д.н. НОМЕР_5 , у якому знаходиться водій і пасажир на передньому сидінні. Починають з`ясовувати у водія чи має він ліцензію на перевезення пасажирів у режимі «таксі». Водій стверджує, що він не таксує, а лише підвозить знайомого. Потім встановлюють особу пасажира, яким є ОСОБА_6 , у процесі чого водій таксі видав посилку з «Нової пошти», яка знаходилася під переднім пасажирським сидінням автомобіля. При цьому ОСОБА_6 ствердив, що не знає про вміст посилки і її він отримав для іншої особи на ім`я ОСОБА_17 . Працівниками патрульної поліції вирішено викликати слідчо-оперативну групу. Після приїзду слідчих вони розпочали з`ясовувати обставини події, а працівник поліції, з боді-камери якого велася зйомка, почав відбирати пояснення від водія таксі усередині патрульного автомобіля. У подальшому зафіксовано як слідчим при розпакуванні сейф-пакету з «Нової пошти» виявлено пакунок з написом «Крекер», усередині якого були два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору.

Протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 28.12.2023 встановлено, що ОСОБА_12 , скопіював на компакт-диск марки «Amega» DVD+R 16х4,7 Gb відеоматеріал, яким зафіксовано момент виявлення посилки «Нової пошти» № 5909 з вмістом кристалічної речовини синього кольору, яка належить ОСОБА_6 по вул. Духновича у м. Хуст біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата» інспектором поліції ГРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_13 .

Протоколом огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 встановлено, що камера здійснює запис на узбіччі дороги по вулю Духновича в м. Хуст, біля автобусної зупинки , навпроти кафе «Стара хата». О 14:49:48 на відеозаписі видно як водій автомобіля, а саме ОСОБА_11 , витягує з автомобіля сейф пакет «Нової Пошти» та пояснює, що вказана посилка належить пасажиру ОСОБА_6 . О 14:49:59 на відеозаписі видно як ОСОБА_6 забирає сейф пакет «Нової Пошти» та пояснює, що цю посилку він забрав з відділення «Нової Пошти». О 15:16:02 на відеозаписі слідчий СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатської області ОСОБА_18 в присутності двох понятих та ОСОБА_6 , проводить огляд місця події по вул. Духновича в м. Хуст. О 15:21:07 на відеозаписі видно, що в ході огляду місця події в присутності двох понятих та ОСОБА_6 , розпакувавши вказаний сейф пакет, виявили та вилучили два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору.

-7-

Відеозаписом до протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 встановлено, що інформація зафіксована на відеозаписі повністю відповідає змісту протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023. На відеозаписі зокрема зафіксовано, як біля автомобіля стоїть ОСОБА_6 . Водій автомобіля витягує з-під переднього пасажирського сидіння пакет з «Нової Пошти» на ім`я ОСОБА_6 . ОСОБА_6 визнав, що пакет забирав з «Нової Пошти» він, але він не є власником, а лише забирав для іншої особи. Працівниками патрульної поліції вирішено викликати слідчо-оперативну групу. Приїжджає слідчо-оперативна група, після чого за клопотанням захисника та згодою учасників кримінального провадження було припинено перегляд відеозапису, позаяк він є ідентичним іншим відеозаписам, які вже переглядалися. Сторона захисту зробила зауваження, що на даному відеозаписі також не зафіксовано коли відібралися згоди на огляд.

Протоколом огляду від 29.12.2023 встановлено, що об`єктом огляду є веб-сторінка інформаційно-телекомунікаційної системи «Нова Пошта», яка є відкритим офіційним веб-порталом. При огляді сторінки є віконце де можна відстежити номер накладної. Ввівши у вказане віконце номер накладної № 5909, можна отримати детальний трекінг посилки, яка належить ОСОБА_6 24.12.2023 о 13 год 42 хв вказана посилка була створена відправником, а 25.12.2023 о 19 год 09 хв прибула до відділення «Нової пошти» № 18 у м. Вінниця. Дана посилка була отримання 27.12.2023 о 14 год 45 хв у відділенні «Нової пошти» № 2 у м. Хуст. Посилка № 5909 була відправлена ОСОБА_9 , моб тел НОМЕР_6 з м. Вінниці, відділення № 18, на відділення № 2 м. Хуст, отримувачем якої є « ОСОБА_10 », моб тел НОМЕР_7 .

Протоколом огляду предмета від 29.12.2023 встановлено, що за участю ОСОБА_6 проведено огляд мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy J4», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , чорного кольору з наявними на ньому пошкодженнями. В додатку «Viber» наявне листування з громадянином, підписаним як « ОСОБА_19 » моб тел НОМЕР_8 . Також в «смс» повідомленнях наявна «смс» від « ОСОБА_20 » про прибуття посилки № 5909.

Висновком експерта від 28.12.2023 за № СЕ-19/107-23/12697-НЗПРАП підтверджується, що надана на експертизу кристалічна речовина синього кольору, яка містилась в одному безбарвному, прозорому, полімерному пакеті, з пазовим замком і фіолетовою смужкою на горловині, що знаходився в одному безбарвному, прозорому, полімерному пакеті, з пазовим замком і фіолетовою смужкою на горловині, та був упакований в спеціальний пакет з логотипом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з номером на горловині «PSP1519863» у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP (у перерахунку на PVP основу) становить 0,9719 г.

Таким чином, із матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і їм дана належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження, докази на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. Оцінивши їх відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а вина його доведена повністю.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, а тому доводи захисника про неправильну оцінку доказів обвинувачення є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах закону і такі відхиляються.

-8-

Докази винуватості ОСОБА_6 , які зібрані органом досудового розслідування, перевірені судом першої інстанції та згідно ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

Суд першої інстанції дотримався вимог ст. 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними і такі апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Тобто для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, встановлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визначає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так й однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які також можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

В апеляційній скарзі захисник наводять власну оцінку доказам на користь невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, однак клопотання про дослідження доказів не заявляв.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження (постанова Верховного Суду від 20.01.2022 (провадження № 51-4667 км21).

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати від 16.10.2019 (провадження № 13-43кс19), під час апеляційного провадження повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду.

Щодо доводів сторони захисту про те, що огляд місця події від 27.12.2023 проведено до внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань без наявності для того достатніх підстав, то такі колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 214 КПК України, визначено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Очевидним є той факт, що зазначена норма насамперед направлена на максимально оперативну фіксацію вчиненого кримінального правопорушення, винайдення тих чи інших слідів його вчинення тощо.

У даному випадку огляд місця події проводився слідчими відразу після повідомлення працівниками патрульної поліції про виявлення підозрілого пакету після зупинки таксі у якому їхав обвинувачений.

На переконання колегії суддів, указаного повідомлення працівників патрульної поліції було достатньо для проведення такої слідчої розшукової дії як огляд місця події.

-9-

Зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду. При цьому, огляд місця події проводився за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , яким було роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, що підтверджується їх підписами, які наявні у даному протоколі.

Крім того, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається те, що 27.12.2023 о 16 год 07 хв, на підставі зазначеного вище огляду місця події, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто не пізніше 24 годин після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, як це вимагає ст. 214 КПК України.

Відтак колегія суддів не вбачає у даному випадку порушення вказаної норми та відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

Відносно доводів захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 27.12.2023, з огляду на те, що під час даної слідчої дії ОСОБА_6 не були роз`яснені права, у тому числі й право на захист, то з цього приводу Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що ця обставина не тягне за собою недопустимості доказів, отриманих під час цієї слідчої дії (постанови ККС ВС від 20.11.2023 у справі 359/10291/19, від 07.11.2022 у справі № 725/3404/21).

Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій, у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе, або права бути представленим захисником. Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу є вкрай важливим для виконання завдань кримінального провадження, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання і, як гарантія цього права, забезпечення її права бути представленою захисником. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань, а тому такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

У цій справі не йдеться про допустимість показань, наданих ОСОБА_6 під час огляду місця події, оскільки такі ним взагалі не надавалися під час цієї слідчої дії і не ставляться в основу обвинувачення. Даним протоколом лише зафіксовано виявлення у посилці, яку отримав ОСОБА_6 , психотропних речовин, які в подальшому визнані речовими доказами. При цьому під час огляду сам ОСОБА_6 підтримував ту ж саму версію що й під час судового розгляду, а саме - що він лише забрав посилку для іншої особи. Тобто жодних обставин, які б могли бути покладенні в основу обвинувачення ОСОБА_6 , і які при цьому відрізнялися б від його позиції під час судового розгляду коли він уже був представлений захисником, під час огляду місця події ОСОБА_6 не повідомив.

Підходи до оцінки допустимості доказів, які існують незалежно від волі особи, суттєво відрізняються від оцінки показань особи. Фактори, які здатні зумовити недопустимість показань особи, можуть не мати впливу на допустимість доказів, які мають зовсім іншу природу.

Із огляду на викладене колегія суддів констатує, що хоча при проведенні огляду місця події ОСОБА_6 і не було роз`яснено його права та не був присутній захисник, за обставин цього кримінального провадження у суду немає підстав уважати, що виявлені речові докази були отримані саме внаслідок відсутності адвоката у значенні ч. 1 ст. 87 КПК України, оскільки його присутність чи відсутність не могла вплинути на ці властивості - існування речових доказів незалежно від волі обвинуваченого (постанови Верховного Суду від 17.01.2023, справа № 648/1543/15-к, провадження №51-4767км21, від 14.09.202, справа № 521/18533/15-к, провадження № 51-3013км22 та від 02.05.2024, справа № 676/4040/20, провадження № 51-7883км23).

-10-

Щодо твердження сторони захисту на порушення приписів ст. 233, 234 КПК України, з посиланням на те, що письмові згоди на огляд автомобіля від водія таксі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не відбиралися перед початком слідчої дії, а були написані указаними особами пізніше, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ч. 2 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Статтею 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

У даному випадку, дослідженими судом першої інстанції доказами встановлено, що після зупинки працівниками патрульної поліції автомобіля таксі, пасажиром якого був ОСОБА_6 , у ході розмови було з`ясовано, що під переднім пасажирським сидінням пасажир ОСОБА_6 помістив пакет. У подальшому водій таксі ОСОБА_11 витягнув даний пакет з «Нової пошти» з-під переднього пасажирського сидіння і такий було поміщено на капот патрульної машини. Після приїзду слідчо-оперативної групи було проведено слідчу дії, яка полягала в огляді вказаного пакету з «Нової пошти».

Отже, встановлені вище обставини не свідчать, що в даному випадку мало місце порушення приписів ст. 233, 234 КПК України, оскільки: згода на огляд автомобіля могла вимагатися лише від володільця такого автомобіля, яким є ОСОБА_11 , а не від пасажира автомобіля ОСОБА_6 ; ні працівниками патрульної поліції, ні слідчими фактично не здійснювався огляд автомобіля ОСОБА_11 , такий видав відповідний пакет добровільно та без жодного тиску, до приїзду слідчо-оперативної групи, про що останній підтвердив під присягою, будучи допитаним у суді, а слідчі, які прибули на місце події пізніше, лише здійснювали огляд відповідного пакету, про що складено відповідний протокол.

Відтак ті обставини, коли саме були відібрані наявні у матеріалах справи письмові згоди від ОСОБА_11 та ОСОБА_6 на огляд автомобіля, не мають якогось самостійного правового значення в аспекті даного питання.

Щодо посилання сторони захисту на те, що пароль до свого телефону ОСОБА_6 надав працівникам поліції під примусом, то вказана обставина не підтверджена жодними доказами, зокрема не вбачається, що з приводу даної обставини ОСОБА_6 звертався до відповідних органів для проведення перевірки, про таку обставину він повідомив суд лише коли досліджувався відповідний доказ - протокол огляду предмету.

При цьому із самого протоколу огляду предмета від 29.12.2023, який без зауважень підписав ОСОБА_6 , не вбачається, що після увімкнення його мобільного телефону, для отримання доступу до інформації з нього, була необхідність у подоланні системи логічного захисту приладу. Відтак підстави для визнання недопустимим доказом протоколу огляду предмета від 29.12.2023 відсутні.

При цьому посилання сторони захисту на постанову Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 759/9995/19, не приймаються до уваги, оскільки у даному випадку під час огляду місця події не відбувалося затримання ОСОБА_6

-11-

Таким чином, колегія суддів уважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і вважати, що останнього незаконно засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.

На переконання колегії суддів, під час досудового розслідування та при розгляді кримінального провадження в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, проведено необхідні експертизи, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону кримінального правопорушення. Тому апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належних доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є безпідставними.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, врахувавши поведінку всіх учасників під час вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, за яке його притягнуто до кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин кримінального провадження, не має підстав вважати, що у ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку, на чому захисник наголошує у своїй апеляційній скарзі. Отже, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів, суд правильно визнав винним ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Окрім того, колегія суддів констатує, що за змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

При цьому, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які узгоджуються із показаннями, дослідженими судом доказами, так і з висунутим прокурором обвинуваченням щодо придбання та зберігання обвинуваченим психотропної речовини без мети збуту, проте, роблячи висновок про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, суд кваліфікував його дії як придбання та зберігання наркотичної речовини без мети збуту, а не придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Визнаючи ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку виклав обставини щодо незаконних дій обвинуваченого, які полягали у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, проте при кваліфікації дій обвинуваченого помилково вказав на те, що незаконні дії обвинуваченого були направлені на придбання та зберігання наркотичного засобу, що є опискою, яка не вплинула на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України та розмір призначеного йому покарання і не є істотним порушенням вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою зміну або скасування вироку.

До аналогічних висновків дійшов Касаційний кримінальний суд Верховного суду, виклавши їх, зокрема, в ухвалах від 31.07.2023 (справа № 759/17012/22,

провадження № 51 - 3974 ск 23) та від 06.07.2023 (справа № 755/2080/21, провадження № 51 - 4054 ск 23)

-12-

За наявності до того потреби, описка в судовому рішенні може бути виправлена у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги захисника вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при розгляді кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, у межах санкції статі, за якою його засуджено, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, зокрема те, що він посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, і належним чином вмотивував у цій частині своє рішення. Крім того, судом першої інстанції взято до уваги факт вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 20.12.2022, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років із звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 02 (два) роки та визначив ОСОБА_6 остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України, яке обвинуваченому слід відбувати реально.

Таке покарання апеляційний суд вважає обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки судом першої інстанції при постановленні вироку щодо ОСОБА_6 дотримано вимоги ст. 50, 65, 71 КК України та призначено покарання, яке на думку апеляційного суду, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також співмірним вчиненому протиправному діянню, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де

-13-

зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження в апеляційному порядку не встановлено.

На інші доводи, які б давали підстави для зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і жодних доказів у підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів стороною захисту не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без змін.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що обвинуваченим та його захисником не заявлялось жодних клопотань як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, у тому числі клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 щодо ОСОБА_21 , - без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді