СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1716/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудовиз розслідувань за за № 0000721 від 10 липня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України,з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:

- 17.01.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка протягом року, а саме 17.01.2025 було засуджено за ч.1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову протягом року вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 09.07.2025, за адресою: м. Київ, бул.Руденко, 11, біля дерева, на відкритій ділянці місцевості, на землі знайшов, таким чином незаконно придбав, прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP масою 0,535 г.

Усвідомлюючи, що дана речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, поклав її до правої кишені своїх штанів, таким чином став зберігати особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, для особистого вживання.

В подальшому, 09.07.2025 року, о 18 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, бул. Руденка, 11, був викритий працівниками поліції, яким добровільно, у присутності двох понятих, із правої кишені своїх штанів видав прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-25/43032-НЗПРАП від 21.07.2025 надана на дослідження кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,535 г., PVP згідно списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, та згідно Таблиці № 1 Наказу Міністерства охорони здоров`я від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розмір виявленого та вилученого PVP масою 0,535 грамів у ОСОБА_3 , є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним кримінального правопорушення, його відношення до скоєного. Також суд бере до уваги те, що обвинувачений після засудження Святошинським районним судом м.Києва 17.01.2025, через короткий проміжок часу знову вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за скоєне кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду, 17.01.2025 року ОСОБА_3 засуджено вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відтак, з огляду на викладене, на підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2025, застосувавши п.п.«а-1» п.1 ч.1 ст.72 КК України, та призначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на залучення експерта (висновок експерта № СЕ-19/111-25/43032-НЗПРАП від 21.07.2025), що становлять 3565 грн. 60 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, бере до уваги обставини справи та характер скоєного злочину, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити застосований на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києві від 25.07.2025 (ун.№ 759/16420/25) до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м.Києва від 17.01.2025 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання у зв`язку з виконанням вироку.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 3565 грн. 60 коп.

Речові докази: PVP, масою 0,535 г.- знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1