Справа № 346/2205/25
Провадження № 1-кс/346/696/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.05.2025 року за № 0000372, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України,-

в с т а н о в и в :

в обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що 16.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2025 року №110 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини на всі види її забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки вказаної військової частини.

Проходячи військову службу у вказаній військовій частині, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_6 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, в період непогашеної судимості за вчинення майнових злочинів, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 29.04.2025 року в період з 08:30 год., але не пізніше 10:47 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , побачив запаркований на узбіччі проїжджої частини автомобіль марки «Peugeot 206», номерний знак НОМЕР_2 , що перебуває в користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З цією метою він умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із салону вищевказаного автомобіля гаманець із грошовими коштами в сумі 1 000 грн., які належали ОСОБА_7 , та в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ), видана на ім`я ОСОБА_7 . Виявивши вказану банківську картку, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що викрадена ним банківська картка видається банківською установою та відповідно до положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачу доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів, привласнив вказану банківську картку з метою її подальшого використання, а саме таємного викрадення з неї грошових коштів. Того ж дня о 10:47 год. ОСОБА_4 здійснив спробу розрахунку на суму 150 грн. за допомогою викраденої ним банківської картки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що в м. Коломия, по вул. Атаманюка, 64В, Івано-Франківській області, однак, в здійсненні операції останньому було відмовлено через відсутність грошових коштів на банківському рахунку викраденої ним картки.

Крім цього, 01.05.2025 року в період з 09:40 год., але не пізніше 10:46 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля нежитлової будівлі, яка знаходиться на території дачної земельної ділянки АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_8 , з метою особистої наживи, вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , упевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до вищевказаної нежитлової будівлі, де виявив жіночу сумку бежевого кольору належну ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав із сумки ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1200 грн. та мобільний телефон марки «Xiаomi MI 9 Lite» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 вартістю 2 853 грн. Крім того, в цей час ОСОБА_4 виявив у сумці ОСОБА_8 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , (рахунок НОМЕР_8 ), видану на ім`я потерпілої. ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом на викрадення офіційного документа, розуміючи, що на банківському рахунку ОСОБА_8 можуть знаходитися грошові кошти, з метою їх подальшого викрадення, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вказана банківська картка видається банківською установою та відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачу доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів, здійснив викрадення зазначеної банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», відкритої на ім`я ОСОБА_8 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, маючи в наявності викрадений ним в ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiаomi MI 9 Lite» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із вмонтованою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_9 , при перегляді додатків, які інстальовані на телефоні, виявив додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», яка згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом і відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою. Через всесвітню мережу Інтернет ОСОБА_4 шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, за допомогою викраденого мобільного телефону, авторизувався в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» від імені потерпілої ОСОБА_8 без її дозволу, що дало можливість ознайомлюватись з інформацією, яка охороняється законом і має обмежений доступ. В подальшому ОСОБА_4 умисно, з корисливих спонукань, без дозволу та відома потерпілої через додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» 01.05.2025 року о 10:46 год. здійснив зміну пін-коду до викраденої ним в потерпілої банківської картки та того ж дня об 11:16 год. провів операцію з переказу грошових коштів у сумі 1 323 грн. з депозитного рахунку «Скарбничка» № НОМЕР_10 на картковий рахунок потерпілої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , (рахунок НОМЕР_8 ), чим втрутився в роботу електронно-обчислювальних машин та автоматизованих систем, а саме у роботу автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», де отримав незаконний доступ до управління послугами по вказаному рахунку банківської картки.

В подальшому ОСОБА_4 , бажаючи за допомогою викраденої ним банківської картки заволодіти грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку потерпілої, скористався послугами таксі та, проїхавши на вул. Шевченка, 23 в м. Коломия Івано-Франківської області, того ж дня об 11:21 год. через банкомат АТ КБ «ПриватБанк» здійснив із банківської картки потерпілої ОСОБА_8 зняття готівкових грошових коштів у сумі 10 000 грн. Пройшовши на вул. Вічевий Майдан, 3, що в м. Коломия Івано-Франківської області, ним в період з 11:28 год. по 11:31 год. через банкомат ПАТ АБ «Укргазбанк» здійснено із банківської картки потерпілої ОСОБА_8 зняття готівкових грошових коштів у сумі 40 000 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами із банківського рахунку ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , маючи в розпорядженні викрадену ним в останньої банківську картку, в подальшому проїхав на автомобілі таксі до магазину «Express 24», що в м. Коломия, по вул. Петлюри, 42а, Івано-Франківської області, де об 11:39 год. за допомогою викраденої ним банківської картки, здійснив оплату товару на суму 540 грн.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 54 593 грн.

01.05.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 02.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

20.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України.

03.05.2025 року слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 30.06.2025 року, з можливістю внесення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 грн.

23.06.2025 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України скеровано до Коломийського міськрайонного суду.

Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, в тому числі шляхом залякування та здійснення щодо них насильницьких дій; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що він має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності та після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив нові корисливі злочини, самовільно залишив місце несення військової служби, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень. Тому прокурор просить продовжити зазначений запобіжний захід, який буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор в судовому засіданні вказане клопотання просить задовольнити, а також зазначив, що станом на час розгляду вказаного клопотання підготовче судове засідання в кримінальному провадженні за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 не призначено. Підтвердив отримання ним клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з бажанням мобілізуватись для проходження служби в ЗСУ в порядку ст.616 КПК України, проте, він не ініціював таке клопотання перед слідчим суддею та вважає його передчасним, оскільки ОСОБА_4 самовільно залишив місце несення військової служби, в кримінальному провадженні ще не проведено підготовче судове засідання, не досліджено обставин вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що не перешкоджає повторному поданню вказаного клопотання на будь-якій стадії, а також 5-ти денний строк його розгляду ще не сплив.

Захисник заперечив проти задоволення вказаного клопотання, оскільки ним подано прокурору клопотання в порядку ст. 616 КПК України про ініціювання перед слідчим суддею про скасування цього запобіжного заходу для проходження ОСОБА_4 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Зауважень щодо подання прокурором розглядуваного клопотання у захисника не має.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

01.05.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 02.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

20.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України.

Ухвалою Коломийського місьрайонного суду від 03.05.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

23.06.2025 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України скеровано до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (пункти 55-56 рішення Європейського суду з прав людини «Ladent проти Польщі»).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (пункт 88 рішення Європейського суду з прав людини «Ilgar Mammadov проти Азербайджану»; пункт 51 рішення Європейського суду з прав людини «Erdagoz проти Туреччини»; пункт 32 рішення Європейського суду з прав людини «Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 року (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

Ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.1, 3-5 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшилися. Зокрема, дані ризики щодо особи враховані при обранні запобіжного заходу і такі є суттєвими та обґрунтовуються у клопотанні.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України.

Слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання також враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, самовільно залишив місце несення військової служби, підозрюється у вчиненні у період дії воєнного стану на території України під час непогашеної судимості умисного тяжкого злочину проти власності, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, наявності обґрунтованої підозри у його вчиненні, доведеність в клопотанні, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому слід дійти висновку про неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії кримінального провадження інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та судових рішень.

Що стосується заперечень підозрюваного та захисника, то вважаю, що такі не є безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому, слід зазначити, що можливість скасування запобіжного заходу для проходження військової служби чітко регламентована ст. 616 КПК України, а прокурор не ініціював перед слідчим суддею розгляд клопотання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби підозрюваним за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Раніше визначений розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зміні не підлягає, оскільки внесення застави саме в такому розмірі (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) відповідно до ч.5 ст.182 КПК України може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, Доказів майнового чи сімейного стану підозрюваного чи інших даних про його особу, які б вказували на можливість зміни раніше визначеного розміру застави, в судовому засіданні стороною захисту не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 196-199, 309, 372, 392 КПК України,-

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України, на строк 60 днів, тобто по 24 серпня 2025 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача : ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_4 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в зазначеному розмірі, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з-під варти покласти на нього на строк до 24 серпня 2025 року включно такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з цим підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1