УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 19 від 04.09.2024,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_5 звернулася адвокат ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання заявник зазначила, що 24.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 19 від 04.09.2024 ч. 2 ст. 201-3 КК України накладений арешт, на майно, вилучене 14.06.2025, під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Redmi Note 12 Pro Max+», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 (справа № 761/25269/25).

На переконання заявника, накладений арешт є безпідставним, оскільки вилучення спірного майна здійснено з порушенням вимог закону, що ставить під сумнів законність подальшого застосування такого обмежувального заходу. Крім того, арештоване майно не відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України, адже воно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його слідів та не може бути використане як доказ у кримінальному провадженні. Отже, підстави для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутні, що свідчить про втрату для сторони обвинувачення актуальності подальшого збереження цього заходу.

Таким чином, піддавши критичній оцінці мотивувальну частину ухвали слідчого судді про накладення арешту, представник власника майна просив скасувати вищевказаний захід забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 наполягала на скасуванні арешту з підстав, які наведені у клопотанні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту. Просив врахувати, що досудове розслідування триває, підданий арешту мобільний телефон відповідає речовому доказу, оскільки містить відомості, які можуть мати значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню. Також зазначив, що ухвала слідчого судді від 24.06.2025 стала предметом розгляду Київського апеляційного суду, який своїм рішенням від 15.07.2025 відмовив у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_5 , залишивши ухвалу слідчого судді без змін.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, прокурора, дослідивши надані документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У силу ст. 131, 132 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2025 у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 19 від 04.09.2024 ч. 2 ст. 201-3 КК України накладений арешт, на майно, вилучене 14.06.2025, під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Redmi Note 12 Pro Max+», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Підставою для прийняття слідчим суддею такого рішення стали обставини, встановлені під час досудового розслідування, згідно з якими, ОСОБА_6 організував злочинну групу, до складу якої входить понад шість осіб, кожен із яких виконує визначену роль у злочинному механізмі. Діяльність цієї групи спрямована на незаконне переміщення (контрабанду) через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю брендових ювелірних виробів, діамантів та швейцарських годинників з метою ухилення від сплати митних та інших обов`язкових платежів, що призводить до заподіяння державі збитків у великому розмірі. Окрім того, встановлено, що незаконно ввезений товар реалізується учасниками угруповання за готівкові кошти (у гривні, доларах США та євро), а також за криптовалюту через власний магазин «Lux Groups».

При цьому, органом досудового розслідування встановлено, що діяльність «Lux Groups» на території України здійснюється нелегально, без оформлення будь-яких юридичних осіб чи фізичних осіб-підприємців та сплати відповідних податків.

Також працівниками СБ України встановлено, що член угрупування «Lux Groups» ОСОБА_5 , який веде бухгалтерію угрупування, проживає за адресою - АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим за вказаною адресою проведений обшук, під час якого виявлено майно, на яке у подальшому накладено арешт.

Таким чином, накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучений мобільний телефон з сім-картою, на скасуванні арешту якого наполягає заявник, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що він є речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому, надані прокурором матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Зокрема, прокурор зазначив, що під час огляду інформації на мобільному телефоні виявлено контакти груп у відповідних месенджерах з переписками щодо придбання та реалізації годинників та ювелірних виробів, відомості про рахунки та дати й час спілкування пов`язаних осіб, що має доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

У той же час, оцінюючи наведені заявником у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді.

З наведеного витікає, що залишається актуальним забезпечення схоронності такого майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Викладене свідчить про обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ідентичні доводи заявника були предметом розгляду Київського апеляційного суду, який своїм рішенням від 15.07.2025 відмовив у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_5 та залишив ухвалу слідчого судді від 24.06.2025 без змін.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту права власності ОСОБА_5 .

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_5 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

На підстави викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 19 від 04.09.2024, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2025 у справі № 761/25269/25, а саме на мобільний телефон «Redmi Note 12 Pro Max+», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1