25.04.2025
Справа № 331/2356/25
Провадження № 1-кс/331/820/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cтаршого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000468 від 24.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, по кримінальному провадженню № 0000468 від 24.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 від 24.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що починаючи з 01 березня 2023у року, перебуваючи на території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, яке з 26.02.2022 та на час складення повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (далі зф держава-агресор РФ), діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади м. Токмак Запорізької обл., та добровільно зайняв посаду поліцейського відділення патрульно постової служби поліції у незаконному правоохоронному органі т.зв. Управлінні внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу «Управление внутренних дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), створеному на тимчасово окупованій території міста Токмак Пологівського району Запорізької області, після чого продовжуючи злочину діяльність, ОСОБА_4 , продовжив займати вказану посаду у реформованому незаконному правоохоронному органі т.зв. відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» (мовою оригіналу «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Токмакский), створеному на тимчасово окупованій території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України, 14.03.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та опубліковано відомості про повідомлення громадянину України ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім того, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано інформацію про виклик громадянина України ОСОБА_4 , до органу досудового розслідування для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Однак у визначений час громадянин України ОСОБА_4 , до органу досудового розслідування не з`явився, про поважні причини своєї не явки не повідомив.

14.03.2025 направлено постанову слідчого на Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги та відповідно до доручення від «14» березня 2025 року № 003-280000840 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_5 (якрму вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 ).

24.03.2025 із кримінального провадження № 0001859 від 20.11.2023 виділено матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальне провадження № 0000468.

04.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000468 від 24.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України оголошено у розшук ОСОБА_4 .

На даний час підозрюваний ОСОБА_4 , згідно матеріалів кримінального провадження переховується від органів слідства та перебуває на тимчасово-окупованій території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1. Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214, 216 КПК України).

2. Допитами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які повідомили, що ОСОБА_4 , добровільно та ініціативно зайняв у незаконному правоохоронному органі - «Токмацький головний відділ ГУ МВС в Запорізькій області» (мовою оригіналу «Токмацкий ГО ГУ МВД в Запорожской области») посаду начальника відділення охорони громадського порядку, створеного на тимчасово окупованій території Токмацької міської територіальної громади.

3. Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії знаття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з додатку «Telegram», який особисто використовується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прив`язаний до його особистого мобільного телефону з ІМЕІ НОМЕР_1 з російським номером мобільного телефону НОМЕР_2 .

4. Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії знаття інформації з електронних інформаційних систем відомостей з облікового запису електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка перебуває у користуванні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

5. Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії знаття інформації з електронних інформаційних систем відомостей з мобільного додатку «Telegram», із додатком флеш накопичувачем № 59/14/557т від 12.04.2024 (які у встановленому законом порядку розсекречені за актом № 59/14/333т від 12.04.2024), що проводилася на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/906т від 13.02.2024 (термін дії 60 днів) відносно громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої ОСОБА_4 , працює в незаконному правоохоронному органі.

6. Іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження доказами.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у державний розшук та перебуває у місті Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, тобто на території, яка з 26.02.2022 та по теперішній час є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора рф, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Тобто, притягнути ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_4 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 2 ст. 111 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_3 , належить на праві власності відповідно до реєстраційної картки № 103472965 Сервісного центру МВС автомобіль марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_4 .

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище майна ОСОБА_4 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», прошу провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання документів, слідчий суддя доходить висновку, що стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, через що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на рухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : автомобіль марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1