Справа № 740/5040/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/163/25
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000189, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерське Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, який не працює, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:

06 липня 2024 року близько 12 год. 25 хв. між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які перебували біля будинку № 51 по вул. Шепелівській у м. Ніжині Чернігівської області, виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 з особистого мотиву, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_8 один удар каменем у лобну область голови, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної області голови, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, та у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафів ухвалено виконувати самостійно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік і штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, виконувати самостійно.

Звертає увагу, що суд першої інстанції, правильно дійшовши висновку про необхідність призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, фактично цього не зробив, а також безпідставно ухвалив судове рішення про самостійне виконання покарань одного виду.

Крім того, вважає, що суд, обираючи вид і міру покарання, помилився, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, оскільки вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року останньому вже призначалося покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. У свою чергу, цей штраф ОСОБА_6 сплачений не був, тому існують обґрунтовані сумніви у належному виконанні ним покарання у виді штрафу, який утричі більший за попередній.

Інші учасники судового провадження апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції не подавали.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає, що її необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування і місцевим судом за ч. 2 ст. 125 КК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними доказами та ніким не оспорюється.

У той же час, згідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

При обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання, місцевий суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року обвинуваченому вже призначалося покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, за посягання на здоров`я іншої особи, а саме за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Варто зазначити, що цей штраф ОСОБА_6 сплачений не був.

У свою чергу, враховуючи, що обвинувачений є особою молодого віку, працездатним, однак ніде не працює, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, що існують обґрунтовані сумніви в належному виконанні ним покарання у виді штрафу, який утричі більший за попередній.

Лише щире каяття ОСОБА_6 не вказує на можливість призначення такого виду покарання як штраф найбільш м`якого, з передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Окрім того, слушними є доводи прокурора про те, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків, згідно з приписами ст. 71 КК України, фактично цього не зробив, а також безпідставно ухвалив судове рішення про самостійне виконання покарань одного виду, що суперечить положенням ч. 3 ст. 72 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 420, 426, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання.

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік і штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, виконувати самостійно.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_6 обчислювати з дня взяття засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4