УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000539 від 15.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2025 (справа № 757/16360/25-к) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно переліку, що вказаний в зазначеній ухвалі суду.

29.04.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено наступне:

- ноутбук ASUS s24М S6N0LP00C988253, на якому виявлено документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «ІБК «Смарт Реновейшен», ТОВ «Мс-Білд», ТОВ «БМК «Престиж Буд», а також інших фізичних осіб-підприємців і юридичних осіб та які мають значення для розслідування кримінального провадження;

- флеш-носій чорного кольору на якому виявлено документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «ІБК «Смарт Реновейшен», ТОВ «Мс-Білд» та які мають значення для розслідування кримінального провадження;

- мобільний телефон iPhone 14 Pro МАХ, номер моделі MQ9E3VC/А, ІМЕІ: НОМЕР_1 на якому виявлено документи та переписку в якій фігурують ТОВ «Мс-Білд» та інші СГД зазначені в ухвалі суду.

Прокурор вказав у клопотанні, що вищевказані речі належать ОСОБА_4 та вилучені для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просив накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Учасники у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялися належним чином.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя ухвалив здійснювати розгляд справи без їх участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

29.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2025 (справа № 757/16360/25-к) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: ноутбук ASUS s24М S6N0LP00C988253; флеш-носій чорного кольору; мобільний телефон iPhone 14 Pro МАХ, номер моделі MQ9E3VC/А, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 29.04.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадження № 0000539 від 15.04.2024.

Так, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, у клопотанні вказується про необхідність накладення арешту на мобільні телефони та ноутбук з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КК України.

У силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно, а саме ноутбук ASUS s24М S6N0LP00C988253 та флеш-носій, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а накладення арешту на них є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність вказаного майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільний телефон, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так, в протоколі обшуку зазначено, що ОСОБА_5 добровільно надав слідчому мобільний телефон та пароль до нього, а отже власником не обмежувався до нього доступ.

Крім цього, до клопотання не долучено копію постанови про призначення експертизи, на виконання якої експертам було надано вилучений мобільний телефон, при тому, що у клопотанні прокурор вказав, що вилучалися вони з метою проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Варте уваги також те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, вилучене 29.04.2025, тобто майже місяць тому, проте за цей час орган досудового розслідування будь-яких дій з ним не вчиняв, зокрема, у клопотанні та додатках до нього відсутні відомості щодо огляду вилученого майна.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано достатньої кількості доказів необхідності накладення арешту на вилучений мобільний телефон, його відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, суд не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 29.04.2025 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук ASUS s24М S6N0LP00C988253;

- флеш-носій чорного кольору.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1