Провадження 1-в /205/489/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

засудженого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2019 року за ч. 2 ст. 187, 71 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2020 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку: 07.03.2020 року Кінець строку: 07.03.2028 року.

За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином, працевлаштований старшим днювальним відділення СПС, ставлення до праці сумлінне, має 4 заохочення, за час відбування покарання характеризується позитивно.

Станом на 07.08.2025 року засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, що надає можливість для застосування ст. 82 КК України.

В судовому засідання представник ДВК №89 ОСОБА_7 подання підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , просила відмовити в задоволенні подання, вважала його необґрунтованим, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За змістом ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 82 КК України, суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2019 року за ч. 2 ст. 187, 71 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2020 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Як вбачається із характеристики, засуджений ОСОБА_5 17.04.2023 року прибув для відбування покарання до ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89) » та був працевлаштований старшим днювальним відділення СПС, ставлення до праці сумлінне, має 4 заохочення, за час відбування покарання характеризується позитивно.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Між тим в судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах більш м`якого покарання. Поведінка засудженого не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні не надано інших доказів виправлення засудженого ОСОБА_5 , а тому відсутні підстави для застосування пільг згідно ст. 82 КК України стосовно засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 КВК України, ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя ОСОБА_1