Справа № 133/310/23
Ухвала

Іменем України

07 липня 2025 року м. Калинівка

Колегія суддів Калинівського районного суду Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_5 ,

Обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В режимі відеоконференції захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000554 від 13.10.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Козятин Вінницької області, непрацюючого, одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 347, ст. 348 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 від 13.10.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 347, ст. 348 КК України.

23.06.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшов поштовий лист від ОСОБА_8 за вх. № 7034/25 від 23.06.2025 року, у якому міститься клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивоване, що всі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу вигляді тримання під вартою є надуманими та не обґрунтованими, а перебуваючи в СІЗО він не має змоги збирати та подавати до суду докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, посилаючись на безпідставність заявленого клопотання.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового процесу щодо заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Виходячи із змісту ст.ст. 177, 183, 199 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та підтверджуватися відповідними доказами.

Так, встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 20.05.2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 20 травня 2025 року до 18 липня 2025 року.

Колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід має на мету забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів (передбачений ст. 348 КК України) проти життя та здоров`я працівника правоохоронного органу із застосуванням вибухового пристрою, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, може спробувати переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, кримінальне провадження ще не завершене, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання в ході досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли.

Крім того, колегія суддів враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховуючи вищезазначене, відповідно дост.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, на даний час, у зв`язку із тим, що в Україні діє воєнний стан, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а навпаки з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначеніст.178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу.

Керуючисьст.ст.110,177,331,369,371КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Повний текст ухвали складений 08.07.2025

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3