1Справа № 335/8172/25 1-кс/335/2933/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000032 від 04.04.2023про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, обіймає посаду Новоолександрівського сільського голови Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У клопотанні вказує, що в провадженні СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000032 від 04.04.2023.

19.08.2025 в рамках вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження орган досудового слідства вважає доцільним обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення на підозрюваного наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

В судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник заперечуючи проти клопотання, вважає, що в даному випадку відсутній склад злочину, а саме об`єктивна сторона злочину. Сільський голова не займається особистим і безпосереднім пошуком контрагентів для укладання договорів. Точно так же він і не здійснює моніторинг цін на кожну одиницю товару. Вказана обставина також виключає кваліфікацію по ст. 364 КК України. Якщо навіть допустити думку, що сільський голова має перевіряти особисто кожен договір, цінові позиції тощо то відповідні дії ОСОБА_4 можуть бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 367 КК України. Відповідно обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та відсторонення від посади при вчиненні нетяжкого злочину є понаднормовим та не сприяє досягненню відповідних цілей. Також, просить врахувати, що з моменту вчинення злочину вже пройшло майже 3 роки. А отже при обранні запобіжного заходу та вирішенні питання про відсторонення треба брати до уваги строки притягнення до кримінальної відповідальності визначені ст. 49 КК України. Так, строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК України 5 років, три з яких мине до першого судового засідання по суті. А у випадку перекваліфікації на ч. 1 ст. 367 КК України взагалі мине строк притягнення до відповідальності. За таких умов відсторонення фактично виступає підставою для тиску на ОСОБА_4 як підозрюваного. Крім того, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними та не існують. Всі обґрунтовані ризики можуть бути усунені шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Тому захисник просив відмовити у клопотанні про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку захисника та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР, клопотання прокурора та додатки вручено підозрюваній та захиснику..

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000032 від 04.04.2023.

19.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме: у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

На даній стадії провадження органом досудового розслідування доведено переконливість того, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 є обґрунтованою, що стверджується матеріалами клопотання.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні довів обставини, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України та обґрунтував наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин який інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 ,відповідно до примітки до ст. 45 КК України вважається корупційним, а відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, в разі засудження за цей вид злочину суд не може встановити іспитовий строк при призначенні відповідного покарання, а тому є ймовірність того, що ОСОБА_4 знаючи про це, може вчинити дії по уникненню від даного покарання, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Невідворотність покарання за злочин вже само по собі є підставою та мотивом підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14.03.1984, де суд зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою та інший запобіжний захід; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 також зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Крім того, існує ймовірність того, що ОСОБА_4 може вчинити дії щодо впливу на свідків, оскільки свідками є його підлеглі; а також впливати на встановлення істини у кримінальному провадженні, що є ризиком перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та їх дослідження у суді до постановлення кінцевого рішення у справі. І тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - об`єктивна необхідність забезпечення недоконаності показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Разом з цим, посилання в клопотанні на те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення побудоване на припущеннях, є непереконливим, не підтверджується доказами і не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з наведеного, тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів, та який відповідно до примітки до ст. 45 КК України вважається корупційним, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Більш м`який запобіжний захід, в тому особисте зобов`язання про застосування якого просить захисник, на даному етапі кримінального провадження виглядає недостатнім для запобігання встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому у задоволенні такого клопотання сторони захисту слід відмовити.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 194, 195, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотаннязаступника начальника СВ Пологівського РВП ГУ НП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 51 днів з 29.08.2025 до 19.10.2025 включно, заборонивши залишати житло за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , у нічний час доби у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного ранку, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я.

Покласти на ОСОБА_4 на строк з 29.08.2025 до 19.10.2025 включно обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання, роботи тощо.

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Встановити строк дії ухвали до 19.10.2025 включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29.08.2025.

Повний текст ухвали складено 01.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1