н/п 1-кп/490/1387/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4199/25
У Х В А Л А

/про призначення до судового розгляду/

10 липня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 19 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2025 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 19 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 червня 2025 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор вважала можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Під час проведення досудового розслідування, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначила, що підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків обвинуваченої. Прокурор подане клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки зазначені у клопотанні прокурора ризики нічим не підтверджені.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2025 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 липня 2025 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 червня 2025 року ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 травня 2025 року щодо ОСОБА_3 скасовано; постановлено нову ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 липня 2025 року включно, із визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень, та з покладенням обов`язків, передбачених п.п.13, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їй інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора, однак не вважає беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неї судом не встановлено.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких останній органом досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у інкримінованому злочині, зможе: ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування); незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого їй злочину, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Також, ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що вона підтримує з ним дружні відносини та знає місце проживання останнього. Крім того, на час події вказаний свідок за його показами, мешкає разом із обвинуваченою. Тому, ОСОБА_3 , не будучи обмежена у вільному спілкуванні з певними особами, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до надання показань на її користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, не має стабільного джерела доходу, раніше неодноразово була судима за вчинення умисних корисливих злочинів та відносно неї на розгляді в суді перебувають інші кримінальні провадження, а отже існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

За сукупності таких обставин, з урахуванням вимог ст.178 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та її належну поведінку.

Об`єктивних даних, які б свідчили, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом на даному етапі не встановлено.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора, а тому в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

Частина 5 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.1 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Згідно ч.2 ст.314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, виходячи з наведених вище вимог КПК України, складання досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_3 є обов`язковим.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 183, 197, 314316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва на 10 годину 00 хвилин 05 вересня 2025 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 07 вересня 2025 року включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 червня 2025 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Доручити Центральному РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у строк до 05 вересня 2025 року скласти та надати до суду досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на теперішній час утримується в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне поле, 5.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1