ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1874/25 Справа № 216/6873/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року, яким затверджена угода про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001330 від 18.06.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Авдотіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта неповна вища, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 26 вересня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_7 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_9 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та призначено їй узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, визначеного судом в 1 рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової економічної експертизи № 47-24 від 20.09.2024 року, у сумі 8330,08 грн.

Вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_7 , згідно наказу № 2-к від 11.04.2024 прийнята на роботу до ФОП « ОСОБА_10 » на посаду: менеджера у роздрібній торгівлі побутовими товарами за сумісництвом ( не повний робочий день 4 години) з 12.04.2024.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.04.2024 № 1 укладеної між ОСОБА_7 та ФОП « ОСОБА_10 »:

1. Працівник, що займає посаду менеджера або виконує додатково роботу касира, безпосередньо пов`язану з обігом готівкових коштів, (зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей) приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, і в зв`язку з цим зобов`язується:

а) дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальним цінностям і вживати заходів до запобігання шкоди Підприємцю;

б) своєчасно повідомляти адміністрацію про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей;

в) вести облік, складати та представляти в / становленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей;

г) брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей...

3. У разі незабезпечення з вини Працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей визначення розміру шкоди, заподіяної Підприємству, і його відшкодування проводиться відповідно до чинного законодавства.

4. Працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо шкода заподіяна не з його вини.

5. Дія цього договору поширюється на весь час роботи з довіреними Працівникові матеріальними цінностями Підприємця».

Відповідно до посадової інструкції касира торгового залу, затвердженої 12.04.2024:

1. Касир торгового залу відноситься до категорії технічних виконавців.

2. Завдання та обов`язки.

1. Здійснювати операції по прийняттю, обліку, видачі та збереженню грошей з обов`язковим дотриманням правил збереження.

2. Передавати гроші до збереження відповідно до прийнятих норм.

3. Вести книгу обліку доходів.

4. Здійснювати розрахунки у відповідності до діючого законодавства України.

5. Вживати необхідні заходи захисту доручених йому грошових цінностей.

11. Забезпечувати збереження бухгалтерських документів (прихідні накладні, книги обліку доходів тощо).

13. Слідкувати за вчасним оформленням прихідних накладних і наявністю прихідних накладних на весь товарний асортимент...

4. Відповідальність.

Касир несе відповідальність:

2. За вчинення матеріальної шкоди - в межах, визначених діючим законодавством України.

3. За здійснення в процесі виконання своїх посадових обов`язків вчинків які тягнуть за собою кримінальну відповідальність, - в межах, визначених діючим законодавством України.

4. Касир торгового залу несе повну матеріальну відповідальність за збереження грошей в касі в порядку, визначеному діючим законодавством України».

Відповідно до наказу ФОП ОСОБА_10 «Про організацію роботи каси» від 12.04.2024 № 3 «З метою організації прийому готівкових коштів при реалізації товарів, робіт (послуг), наказую:

1. Визначити місцем проведення касових операцій - офіс за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 6, 1 поверх.

2. Обов`язки з організації та ведення касових операцій беру на себе.

3. Усі операції з готівкою проводити здійснювати виключно через РРО із дотриманням вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 № 148 (далі - Положення № 148) в частині, яка стосується ведення касових операцій для підприємців на єдиному податку.

4. Вести готівкові операції з використанням комп`ютерної програми.

5. Вести книгу доходів в електронному вигляді та роздруковувати раз на місяць до десятого числа наступного місяця).

6. На період моєї відсутності контроль за веденням готівкових розрахунків покласти на менеджера ОСОБА_11 або менеджера ОСОБА_7 згідно графіку роботи та посадової інструкції касира. Укласти з ними договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та ознайомити з посадовою інструкцією касира.

7. Проводити інвентаризацію каси у разі зміни касира у день приймання чи передачі справ.

8. Контроль за виконанням наказу залишаю за собою».

1) Так, в період часу з 12.04.2024 по 30.04.2024, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, перебуваючи на робочому місці в приміщенні сервісного центру «Вектор сервіс» по вул. Лєрмонтова, 6/1, умисно, реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на привласнення майна ФОП « ОСОБА_10 », яке було їй ввірене, маючи корисливий мотив та переслідуючи корисливу мету, шляхом внесення недостовірних відомостей про взаєморозрахунки з постачальниками до робочої інформаційної бази керування та адміністрування сервісними центрами «Remonline», використовуючи свій особистий логін та пароль доступу, привласнила грошові кошти у сумі 9451,00 грн, які звернула на свою користь та надалі присвоїв в особистих цілях.

Таким чином, ОСОБА_12 , в період часу з 12.04.2024 по 30.04.2024, порушуючи умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.04.2024 № 1, посадову інструкцію касира торгового залу та наказу ФОП ОСОБА_10 «Про організацію роботи каси» від 12.04.2024 № 3, видала та списала з каси ФОП ОСОБА_10 в рахунок оплати ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за поставлений ФОП ОСОБА_10 товар, та сумою грошових коштів, отриманих від ОСОБА_7 постачальником ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за період з 12.04.2024 по 30.04.2024 за поставлений товар ФОП ОСОБА_10 , з урахуванням даних акту звірки взаєморозрахунків з постачальником ФОП ОСОБА_13 згідно даних порталу постачальника від 13.08.2024 та даних Роздруківки витягів з робочої інформаційної бази керування та адміністрування Сервісними центрами Remonline «Движение денежных средств по кассе Каса в локации Вектор- сервіс», внаслідок чого незаконно привласнила майно за вищевказаний період, що належить ФОП « ОСОБА_10 » та спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 9 451,00 грн. (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня, 00 копійок).

2) Крім цього, в період часу з 01.05.2024 по 31.05.2024, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи на робочому місці в приміщенні сервісного центру «Вектор сервіс» по вул. Лєрмонтова, 6/1, умисно, реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на привласнення майна ФОП « ОСОБА_10 », яке оуло їй ввірене, маючи корисливий мотив та переслідуючи корисливу мету, ( шляхом внесення недостовірних відомостей про взаєморозрахунки з постачальниками до робочої інформаційної бази керування та адміністрування сервісними центрами «Remonline», використовуючи свій особистий логін та пароль доступу, привласнила грошові кошти у сумі 9 083,53 грн, які звернула на свою користь та надалі присвоїв в особистих цілях.

Таким чином, ОСОБА_12 , в період часу з 01.05.2024 по 31.05.2024, порушуючи умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.04.2024 № 1, посадову інструкцію касира торгового залу та наказу ФОП ОСОБА_10 «Про організацію роботи каси» від 12.04.2024 № 3, видала та списала з каси ФОП ОСОБА_10 в рахунок оплати ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за поставлений ФОП ОСОБА_10 товар, та сумою грошових коштів, отриманих від ОСОБА_7 постачальником ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 за поставлений товар ФОП ОСОБА_10 , з урахуванням даних акту звірки взаєморозрахунків з постачальником ФОП ОСОБА_13 згідно даних порталу постачальника від 13.08.2024 та даних Роздруківки витягів з робочої інформаційної бази керування та адміністрування Сервісними центрами Remonline «Движение денежных средств по кассе Каса в локации Вектор- сервіс», внаслідок чого незаконно привласнила майно за вищевказаний період, що належить ФОП « ОСОБА_10 » та спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 9 083,53 грн (дев`ять тисяч вісімдесят три гривні, п`ятдесят три копійки).

3) Крім цього, в період часу з 01.06.2024 по 30.06.2024, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи на робочому місці в приміщенні сервісного центру «Вектор сервіс» по вул. Лєрмонтова, 6/1, умисно, реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на привласнення майна ФОП « ОСОБА_10 », яке було їй ввірене, маючи корисливий мотив та переслідуючи корисливу мету, шляхом внесення недостовірних відомостей про взаєморозрахунки з постачальниками до робочої інформаційної бази керування та адміністрування сервісними центрами «Remonline», використовуючи свій особистий логін та пароль доступу, привласнила грошові кошти у сумі 13 116,09 грн., які звернула на свою користь та надалі присвоїв в особистих цілях.

Таким чином, ОСОБА_12 , в період часу з 01.06.2024 по 30.06.2024, порушуючи умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.04.2024 № 1, посадову інструкцію касира торгового залу та наказу ФОП ОСОБА_10 «Про організацію роботи каси» від 12.04.2024 № 3, видала та списала з каси ФОП ОСОБА_10 в рахунок оплати ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за поставлений ФОП ОСОБА_10 товар, та сумою грошових коштів, отриманих від ОСОБА_7 постачальником ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за період з 01.06.2024 по 30.06.2024 за поставлений товар ФОП ОСОБА_10 , з урахуванням даних акту звірки взаєморозрахунків з постачальником ФОП ОСОБА_13 згідно даних порталу постачальника від 13.08.2024 та даних Роздруківки витягів з робочої інформаційної бази керування та адміністрування Сервісними центрами Remonline «Движение денежных средств по кассе Каса в локации Вектор- сервіс», внаслідок чого незаконно привласнила майно за вищевказаний період, що належить ФОП « ОСОБА_10 » та спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 13 116,09 грн (тринадцять тисяч сто шістнадцять гривень, дев`ять копійок).

4) Крім цього, в період часу з 01.07.2024 по 31.07.2024, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи на робочому місці в приміщенні сервісного центру «Вектор сервіс» по вул. Лєрмонтова, 6/1, умисно, реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на привласнення майна ФОП « ОСОБА_10 », яке було їй ввірене, маючи корисливий мотив та переслідуючи корисливу мету, шляхом внесення недостовірних відомостей про взаєморозрахунки з постачальниками до робочої інформаційної бази керування та адміністрування сервісними центрами «Remonline», використовуючи свій особистий логін та пароль доступу, привласнила грошові кошти у сумі 13 116,09 грн., які звернула на свою користь та надалі присвоїв в особистих цілях.

Таким чином, ОСОБА_12 , в період часу з 01.07.2024 по 31.07.2024, порушуючи умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 12.04.2024 № І, посадову інструкцію касира торгового залу та наказу ФОП ОСОБА_10 «Про організацію роботи каси» від 12.04.2024 № 3, видала та списала з каси ФОП ОСОБА_10 в рахунок оплати ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за поставлений ФОП ОСОБА_10 товар, та сумою грошових коштів, отриманих від ОСОБА_7 постачальником ФОП ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) за період з 01.07.2024 по 31.07.2024 за поставлений товар ФОП ОСОБА_10 , з урахуванням даних акту звірки взаєморозрахунків з постачальником ФОП ОСОБА_13 згідно даних порталу постачальника від 13.08.2024 та даних Роздруківки витягів з робочої інформаційної бази керування та адміністрування Сервісними центрами Remonline «Движение денежных средств по кассе Каса в локации Вектор-сервіс», внаслідок чого незаконно привласнила майно за вищевказаний період, що належить ФОП « ОСОБА_10 » та спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 11 130,47 грн (одинадцять тисяч сто тридцять гривень, сорок сім копійок).

Дії ОСОБА_12 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в умовах воєнного стану; привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

26 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченою за участю захисника та за письмовою згодою потерпілого, було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вказаних вище фактичних обставин і кваліфікації.

За змістом угоди про визнання винуватості, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_7 , наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відсутність, визначених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_7 наступного покарання: за ч. 4 ст. 191 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з можливістю застосування ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржуваний вирок таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що 26 вересня 2024 року між прокурором та підозрюваною ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості. В угоді сторони погодили покарання: 5 років позбавлення волі, позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків за ст. 76 КК України. Однак суд першої інстанції, затверджуючи цю угоду, призначив лише основне покарання 5 років позбавлення волі з випробуванням, але не застосував передбачене додаткове покарання заборону обіймати відповідні посади протягом 1 року, що є порушенням ст. 475 КПК України. У зв`язку з цим вирок підлягає скасуванню апеляційним судом через неправильне застосування закону та призначення м`якшого покарання, ніж було узгоджено сторонами. Просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.09.2024. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, а саме: за ч. 4 ст. 191 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з цим органом. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, думку обвинуваченої, щодо апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам вирок суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 та доведеність її вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Частина 2 ст. 473 КПК України передбачає, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та 424 цього Кодексу.

Пункт 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, в свою чергу, встановлює, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Апеляційний суд вважає слушними твердження прокурора щодо істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, 26 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченою за участю захисника та за письмовою згодою потерпілого, було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст.191 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 призначити покарання за ч.4 ст.191 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 (один) рік, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_7 від відбування основного покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Водночас, суд першої інстанції, при обранні міри та виду покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , призначив покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Тобто даним вироком, при затверджені угоди про визнання винуватості, суд першої інстанції призначив покарання, менш суворе, ніж узгоджене сторонами угоди.

Тобто, суд першої інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає покаранню узгодженому між обвинуваченою та прокурором під час затвердження угоди від 26.09.2024 року та не відповідає нормам Закону України про кримінальну відповідальність, не призначивши покарання ОСОБА_7 з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, чим допустив істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, з постановленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 414, 420, 424, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001330 від 18.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.4 ст.191 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 191 КК України, узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, визначеного судом в 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.1, п.2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_7 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Судді