Справа№ 953/7624/25
ВИРОК

"30" липня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має неповну середню освіту, працює на посаді слюсаря в ТОВ «Ремгідромаш», одружений, має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
У ОСОБА_3 12.07.2025 приблизно о 20:20 год., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Метробудівників, 34, на вході до 1 під`їзду, в ході сварки із дружиною ОСОБА_6 , раптово виник злочинний умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень.
Так, ОСОБА_3 в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за спиною ОСОБА_6 на відстані витягнутої руки, штовхнув її обома руками в спину, від чого остання впала.
Після чого, продовжуючи виконання раніше виниклого в нього злочинного умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_3 в той же день, приблизно о 20:30 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_6 , з силою схопив та стиснув її лівою рукою за праву руку в районі передпліччя.
В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_3 , а саме, завдання удару потерпілій в спину, а також здавлення передпліччя її правої руки у потерпілої ОСОБА_6 мають місце наступні тілесні ушкодження: синці на правому плечі, на задній поверхні тулубу в ділянці обох лопаток, що відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи, що ОСОБА_3 та потерпіла є подружжям, а також характер насильства відповідають критеріям, визначених у ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством.
Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви ОСОБА_3 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 , їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що до ч. 2 ст. 302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_6 , враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові, громадянин України, має неповну середню освіту, працює на посаді слюсаря в ТОВ «Ремгідромаш», одружений, має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, є осудною особою, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 27, 28, 29, 57, 61, 63).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу або громадських робіт, або виправних робіт.
Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, який, як встановлено вище, працює на посаді слюсаря в ТОВ «Ремгідромаш», раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставину, що пом`якшує покарання, обставину, що обтяжує покарання, суд вважає наявними правові підстави до призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав, інші види покарань, визначені санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт або виправних робіт, суд вважає занадто суворими.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи, що ОСОБА_3 та потерпіла є подружжям, а також характер насильства відповідають критеріям, визначених у ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством.
Статтею 91-1 КК України передбачено обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;
2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;
3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;
5) направлення для проходження програми для кривдників.
Згідно ч. 2 ст. 91-1 КК України, заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України, заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
При визначенні обмежувальних заходів суд враховує, що обвинувачений та потерпіла є подружжям, мешкають за однією адресою.
Враховуючи обставини справи, зазначені вище, суд вважає наявними правові підстави до застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Контроль за виконанням обмежувального заходу - програми для кривдників, застосованої до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Департамент у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради.
Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради за адресою: місто Харків, Майдан Свободи, 5, 6 під`їзд, 6 поверх, 509 кабінет.
Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1