Справа № 159/5652/25
Провадження № 1-кп/159/542/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строків тримання обвинуваченої під вартою

03 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000425 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ковеля Волинської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ковеля Волинської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.5 ст.407 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.5 ст.407 КК України.

За змістом обвинувального акту, який надійшов до суду 14.08.2025, ОСОБА_4 обвинувачується у восьми епізодах незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини (ч.2 ст.307 КК України), а такожобвинувачується у двох епізодах незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини та наркотичних засобів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини та в особливо великих розмірах (ч.3 ст.307 КК України).

20 лютого 2025 року о 15.58 годині ОСОБА_4 затримана в порядку ст.208 КПК України.

21 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави. Запобіжний захід на стадії досудового розслідування був неодноразово продовжений, останній раз до 04 вересня 2025 року.

13 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, мотивуючи тим, що раніше визначені ризики втечі, впливу на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень (п.1. п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України) не зменшилися. На думку прокурора суворість покарання за вчинення умисного тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу психотропних речовин можуть спонукати обвинувачену до втечі та незаконно впливати на свідків для зміни показів, а відсутність у обвинуваченої офіційного доходу і постійного місця роботи може бути приводом для вчинення іншого кримінального правопорушення пов`язаного із збутом психотропних речовин.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 , клопотали про більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи виключно позитивною характеристикою за місцем проживання і бажанням проходити військову службу.

Заслухавши учасників, перевіривши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Однією із основних засад кримінального процесу є розумні строки розгляду справи (ст.28 КПК України).

Суд вживає усіх можливих заходів для своєчасного розгляду справи, де до обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд згідно з ч.1 ст.194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа, дані про особу, а з`ясувати чи зменшились раніше визначені ризики та чи не з`явились нові.

Суд не вирішує питання обґрунтованості підозри. Оскільки кримінальне провадження передано до суду з обвинувальним актом. Доведеність винуватості входить в предмет доказування за результатами судового розгляду.

Що стосується раніше визначених слідчими суддями ризиків, то слід врахувати, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки особи, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Що стосується ризику впливу на свідків, то він є недоведеним, оскільки мав місце оперативний супровід, який зафіксований у процесуальних документах, проведено аудіо- та відео- фіксацію, тому вплив на легендованого свідка не є доцільним.

Проте, з огляду на зміст обвинувачення, в якому йдеться про тривалий систематичний збут заборонених до обігу речових, суворість покарання, яка сягає дванадцяти років позбавлення волі, відсутність у ОСОБА_4 постійного місця роботи та сталого доходу, враховуючи встановлені в засіданні обставини щодо окремого проживання обвинуваченої та її неповнолітніх дітей, вихованням яких замається бабуся, суд вважає, що ризик втечі є високим. В умовах воєнного стану контроль за поведінкою обвинуваченої, яка має право виїзду за межі країни, набуває обмежених можливостей.

Тому враховуючи суспільний інтерес у припиненні незаконного обігу психотропних речовин, конкретні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним продовжити утримувати обвинувачену під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Окрім цього суд вважає за необхідне залишити без змін визначений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2025 розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків - 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Керуючись статтями 177-183, 194, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 01.11.2025 включно з правом внесення застави в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень (реквізити для внесення застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277; банк отримувача - ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0002504).

У разі внесення застави у вказаній сумі обвинувачену ОСОБА_4 звільнити з-під варти, вважати, що до неї застосований запобіжний захід у виді застави, зобов`язати обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на неї строком на 2 місяці з дня внесення застави обов`язок не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_1