Провадження № 1-кс/947/7341/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на транспортний засіб марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » з ключем до нього.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Від представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 надійшло на адресу суду письмове заперечення, в якому остання просила відмовити у задоволенні клопотання, з огляду на те, що в ухвалі про проведення обшуку був відсутній дозвіл на вилучення транспортного засобу, під час обшуку у транспортному засобі не було виявлено жодних предметів, які б мали ознаками речових доказів в рамках провадження. Власник транспортного засобу є особою з довічною інвалідністю та вилучений транспортний засіб є його єдиним засобом пересування. Клопотання просила розглянути без її участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора, письмове заперечення представника власника майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України за фактом здійснення незаконного збуту незаконного виготовлених підакцизних товарів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території Одеської області здійснює незаконне переміщення підакцизних товарів з т.з. Придністровської Молдовської Республіки з приховуванням від митного контролю в значних розмірах.

Встановлено, що вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень можливо причетна громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів разом з іншими невстановленими особами створили загальнодоступний канал у месенджері «Telegram», де розміщуються оголошення щодо продажу сигарет із зазначенням ціни.

Також встановлено, що відправки незаконно виготовлених підакцизних товарів відбуваються громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та іншими невстановленими особами через відділення ТОВ «Нова пошта» на території м. Одеси із використанням різних даних відправників та номерів телефонів.

Органом досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 імовірно здійснює транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, шляхом використання транспортного засобу марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 ».

За таких обставин, 20.05.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 ». За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено транспортний засіб марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » з ключем до нього.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ власником транспортного засобу марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » є громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Органом досудового розслідування встановлено, що фактичним користувачем транспортного засобу марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » є громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який імовірно здійснює транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, шляхом використання даного транспортного засобу.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку транспортний засіб марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, оскільки імовірно використовувався, як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме: для транспортування з метою збуту та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучений під час обшуку транспортний засіб було визнано детективом речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови детектива та наразі потребує збереження з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження та осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження після огляду та дослідження майна, буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб марки «BMW 535D», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » з ключем до нього.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1