н/п 1-кп/174/32/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

09 травня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000045 від 19.02.2025 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Лозівський Слов`яносербського району Луганської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта повна загальна середня, військовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу приписів ст.89 КК України раніше не судимий

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 28.11.2024 у період часу з 00 год. 00 хвилин до 00 год. 12 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходився за місцем постійного проживання в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , де в останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

У той же день, тобто 28.11.2024 у період часу з 00 год. 00 хвилин до 00 год. 12 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 продовжуючи знаходитись в приміщенні кімнати №2 квартири АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung A05», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора ПАТ «Київстар» НОМЕР_3 , розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинювані ним протиправні дії, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам АТ «Універсал Банк», завантажив на власний мобільний телефон марки «Samsung A05», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 мобільний додаток для інтернет-банкінгу АТ «Універсал Банк», в якому без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_7 , здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені раніше знайомого потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи особисті відомості ОСОБА_7 , які отримав у своє розпорядження раніше та видаючи власний номер телефону НОМЕР_3 ПАТ «Київстар» за фінансовий номер ОСОБА_7 , відкрив на ім`я ОСОБА_7 банківську картку АТ «Універсал Банк» НОМЕР_4 , особовий рахунок НОМЕР_5 , що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено, у тому числі Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України від 03.03.2022 № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України» збільшено кримінальну відповідальність за вчинення злочинів в умовах воєнного стану.

Так, 28.11.2024 у період часу з 00 год. 12 хв. до 00 год. 15 хв., тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 знаходився за адресою постійного проживання по АДРЕСА_2 , де у останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення грошових коштів з картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , особовий рахунок НОМЕР_5 , належної ОСОБА_7

28.11.2024 близько 00.12 год., знаходячись за місцем мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану без дозволу потерпілого та його відома, за допомогою власного телефону марки «Samsung A05», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора ПАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та користуючись мобільним додатком інтернет-банкінгу АТ «Універсал Банк» попередньо оформивши кредит «до завтра», здійснив декілька транзакцій з переказу грошових коштів з банківської картки, яка належить потерпілому ОСОБА_7 АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , особовий рахунок НОМЕР_5 , а саме:

28.11.2024 о 00.13 год. ОСОБА_6 з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , особовий рахунок НОМЕР_5 , належної ОСОБА_7 , здійснив перерахунок на банківську картку № картку № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_8 , в сумі - 4 000 грн, не повідомляючи останнього про свої злочинні дії;

28.11.2024 о 00.13 год. ОСОБА_6 з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , особовий рахунок НОМЕР_5 , належної ОСОБА_7 , здійснив перерахунок на банківську картку № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_8 , в сумі - 2 000 грн, не повідомляючи останнього про свої злочинні дії;

28.11.2024 о 00.15 год. ОСОБА_6 з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , особовий рахунок НОМЕР_5 , належної ОСОБА_7 , здійснив перерахунок на банківську картку № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_9 , в сумі - 1 000 грн, не повідомляючи останній про свої злочинні дії.

Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 7 000 грн.

04.04.2025 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився у приміщенні кімнати 2, квартири АДРЕСА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 .

Надалі, у тому ж місці приблизно у той самий час, між вказаними особами виник словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_6 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, раптово виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , яка є його дружиною.

У той же день, тобто 04.04.2025, приблизно о 01 год. 05 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 продовжуючи знаходитись в приміщенні кімнати 2, квартири АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_9 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, після виникнення словесного конфлікту, в ході якого ОСОБА_6 висловлювався у адресу ОСОБА_9 нецензурними словами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, стоячи обличчям до ОСОБА_9 та знаходячись поруч з потерпілою у безпосередній близькості, здійснив замах відкритою долонею правої руки та наніс один удар в область лівої скроні, далі, здійснив замах відкритою долонею лівої руки та наніс один удар в область правого ока, після чого одразу ж наніс ще один удар відкритою долонею правої руки в область лівої скроні, після чого самостійно припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно спричинив своїй дружині ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік правого ока, в лівій скроневій ділянці, які відповідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 24.04.2025 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_6 , з участю захисника ОСОБА_4 . Згідно якої, ОСОБА_6 , беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.1 ст.125 КК КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , обставин, які пом`якшують його покарання - щире каяття, обставин, які обтяжують його покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя; покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.361 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, за ч.1 ст.125 КК України - у виді 100 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.ст.70, 72 КК України, загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що 28.11.2024 маючи доступ до Інтернет банка ОСОБА_7 , через мобільний додаток для інтернет-банкінгу АТ «Універсал Банк», зайшов в його особистий кабінет та за допомогою номера телефону та особистих відомостей ОСОБА_7 , відкрив на його ім`я банківську картку АТ «Універсал Банк», з якої в подальшому зняв 7 000 грн: 4 000 грн перевів на рахунок ОСОБА_8 , наступних 2 000 грн - ще раз на рахунок ОСОБА_8 , 1 000 грн - на рахунок дружини, ОСОБА_9 . В подальшому, ці кошти витратив на власні потреби. Крім того, 04.04.2025, за місцем свого проживання за адресою: кімната АДРЕСА_3 ,посварився з дружиною - ОСОБА_9 , в ході сварки наніс їй долонею 3 удари по обличчю, внаслідок чого в неї були синці під очима.

З розміром спричиненої шкоди потерпілому ОСОБА_7 - згоден. У вчиненому щиро розкаюється, перед потерпілими вибачився. З кваліфікацією дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Захисник ОСОБА_4 , надану угоду підтримав, пояснив, що угода укладена обвинуваченим добровільно, відповідає його інтересам та нормам закону, вину він визнав та зобов`язується в подальшому не вчиняти подібних дій, тому просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 , підтримав надану угоду, зазначив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явились, надали заяви, згідно з якими просять підготовче судове засідання проводити у їх відсутність та не заперечують щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 (а.с.35,36).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочинів ОСОБА_6 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані:

-за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;

-за ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем;

-за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин та кримінальні проступки.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Обвинувачений одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, військовозобов`язаний, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, в силу приписів ст.89 КК України раніше не судимий (а.с.44-52).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

У відповідності до ст.100 КПК України, речові докази по справі: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 - зберігати у матеріалах справи(а.с.54,57).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.04.2025 укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

-по ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі;

-по ч.1 ст.361 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі;

-по ч.1 ст. 125 КК України - у виді 100 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України загальну міру покарання ОСОБА_6 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 5(п`ять) місяців, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься 1 фрагмент відеозапису слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 - зберігати у матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя підпис ОСОБА_1