Справа № 308/5149/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/152/25, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2025 року, задоволено клопотання слідчої та застосовано щодо ОСОБА_6 підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 год. 15 хв., 07.06.2025 року, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Цією ухвалою постановлено рахувати строк тримання під вартою ОСОБА_6 з моменту його фактичного затримання, а саме 09 год. 15 хв. 10.04.2025 року.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади - ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_6 та невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа, підшукали особу, з наміром незаконного перетину державного кордону України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, яка на конфіденційній основі співпрацювала із органом досудового розслідування діяла під наглядом правоохоронних оглядів, а саме - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сприяв його протиправному переправленню порадами, вказівками, наданням засобів що виразилось в наступному.

Так, 10.04.2025 близько о 04 годині 22 хвилин ОСОБА_6 використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max» з абонентським номером НОМЕР_1 через месенджер «WhatsApp» зв`язався із свідком ОСОБА_8 , якому повідомив, що їде з м. Львів, за свідком та надав вказівку свідку ОСОБА_8 , близько 05 години 00 хвилин прибути до стоянки супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 16 Г.

В подальшому близько 05 години 00 хвилин, до автостоянки супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, де очікував свідок ОСОБА_8 разом із яким знаходилась свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також, на конфіденційній основі співпрацювала із органом досудового розслідування діяла під наглядом правоохоронних оглядів прибув автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вийшов із салону автомобіля та почав спілкування зі свідком.

Під час спілкування, ОСОБА_6 представився свідкам як ОСОБА_10 , та як гарантію незаконного переправлення особи через державний кордон, запевняв що дії з приводу перевезення осіб, призовного віку через блок-пости, він вчиняє не вперше, користується своїм посвідченням та представляється працівником СБУ. На запитання з приводу способу перетину кордону, ОСОБА_6 повідомив, що перевезе свідка на своєму автомобілі до м. Львів, де поселить в одному з готелів, після чого через деякий час забере свідка на перевезе на необхідний пункт пропуску, де і здійснить незаконне переправлення через Державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_6 висунув вимогу до свідків, яка полягала у тому, що для того щоб незаконно перетнути державний кордон України, в межах одного із пунктів пропуску на території Львівської області, йому необхідно надати наперед грошові кошти у сумі 15 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.04.2025 становить 615 750 00 гривень), на що свідок ОСОБА_8 повідомив, що у нього відсутня при собі вся сума грошових коштів, через що ОСОБА_6 наказав свідку ОСОБА_9 привезти всю суму коштів до АЗС «UPG», що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Лавківська, 1-Ж де він разом свідком ОСОБА_8 буде очікувати на автостояці. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що отримати зазначені грошові кошти він має в обов`язковому порядку до 07.00 годин. Окрім цього, при спілкуванні з свідками ОСОБА_6 як гарантію незаконного переправлення особи через державний кордон, запевняв що дії з приводу перевезення осіб, призовного віку через блок-пости, він вчиняє не вперше, та користується своїм службовими посвідченням.

Близько о 05 годин 15 хвилин автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , в салоні якого знаходився свідок ОСОБА_8 розпочав свій рух по автодорозі М06 «Київ-Чоп» розпочав свій рух з м. Ужгород, Закарпатської області в сторону м. Мукачева, Закарпатської області та о 05.50 годин прибув до автостоянки до АЗС «UPG», що розташована за адресою Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Лавківська, 1-Ж, де ОСОБА_6 почав очікувати свідка ОСОБА_9 , яка мала на його вимогу привезти грошові кошти.

Надалі, з метою доведення свого спільного злочинного плану до кінця, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час особою, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, задля отримання незаконного прибутку, 10.04.2025, перебуваючи у транспортному засобі марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Лавківська, 1-Ж, на автостоянці АЗС «UPG», отримав від особи, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_9 , на свою вимогу грошові кошти в сумі 8 000 доларів США за незаконне переправлення через Державний кордон України та на цьому був викритий і затриманий працівниками правоохоронних органів.

За таких обставин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

10.04.2025 встановивши достатність доказів для підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено повідомлення про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - тобто у незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, Львівської області, громадянин України, українець за національністю, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , студента 3-го курсу Львівської політехніки.

Із змісту частини другої статті 177 випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - заявою; - протоколом огляду місця події від 10.04.2025, в ході проведення ОМП за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Лавківська, 1-Ж, де із салону транспортного засобу марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 були грошові кошти у сумі 8 000 доларів США, номіналом 80 купюр по 100, без номерних, із зазначенням «Не є платіжним засобом» які безпосередньо надавались свідком ОСОБА_9 в руки ОСОБА_6 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка безпосередньо описала всі події які мали місце 10.04.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який безпосередньо описав всі події які мали місце 10.04.2025; - протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_6 як такого який здійснював незаконне переправлення через державний кордон України та надавав із цього приводу вказівки, поради та засоби та таких умов вона передавала грошові кошти за такі дії; - протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_8 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_6 як такого, який здійснював незаконне переправлення через державний кордон України та надавав із цього приводу вказівки, поради та засоби та таких умов, свідок ОСОБА_9 передавала грошові кошти за такі дії; - протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; - протоколом вручення грошових коштів від 10.04.2025, згідно із якого, особі, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_9 вручено 80 імітаційних купюр номіналом по 100 доларів США; - іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Необхідність у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід, а саме:

1. Запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких та у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину - йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слід звернути увагу на те що, ОСОБА_6 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно покинути територію України, в такому випадку наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

2. Запобігання спробам незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, зазначене обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання цьому ризику.

3. Запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Наразі досудовим розслідуванням вживаються заходи до встановлення місцезнаходження речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зважаючи на спосіб здійснення підозрюваним злочинної діяльності за участі наразі також невстановлених органом досудового розслідування осіб, запровадження методів конспірації, приховування предметів та засобів злочинної діяльності, що значно утруднює процес збирання доказів, а також на те, що підозрюваному відомі місця зберігання таких речей і документів, що можуть бути використані як докази для доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, останній може вдатися до їх знищення, зміни чи приховування, перебуваючи на волі, що підтверджує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

4. Запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, знаходячись на волі, ОСОБА_6 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Також ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Окрім цього, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 вчиняючи свою протиправну діяльність спільно із невстановленими органом досудового розслідування особами, враховуючи обставини справи, будучи обізнаним про можливі шляхи незаконного перетину державного кордону України, та інших офіційних джерел доходу не має, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Таким чином, ОСОБА_6 на підставі зібраних доказів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років із конфіскацією майна.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання завдань досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчим суддею враховано, що підозрюваний є молодий за віком, раніше не судимий, є студентом. Разом з цим враховані наявні міцні соціальні зв`язки, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що вчинений з корисливим мотивом, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Врахувавши ці обставини, слідчий суддя прийшов до висновку про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відмовляючи у задоволенні скарги сторони захисту щодо незаконного затримання ОСОБА_6 , слідчий суддя констатував, що наведені у ній твердження повністю спростовуються дослідженими судом матеріалами справи щодо обґрунтованості підозри та законності затримання останнього. Крім цього, аналогічна скарга була предметом розгляду Мукачівським міськрайонним судом, і у задоволенні такої судом було відмовлено. При визначенні розміру застави, слідчим суддею враховано положення ст. ст. 177, 178 КПК України: майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, характер кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_11 та підозрюваний ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказує на незаконність визначення застави. Зазначає, що визначений розмір застави є недостатнім з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного. Призначена слідчим суддею сума, у виді максимального розміру застави, передбаченою ст. 182 КПК України для тяжкого злочину, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24 240 грн., є для підозрюваного та членів його сім`ї незначною, а тому не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. У разі, якщо суд дійде переконання про необхідність визначення застави підозрюваному то обрати ОСОБА_6 у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не менше як 908 400 грн., що становить 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального права. Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не підтверджуються дослідженими доказами. Разом з цим, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 є студентом 3-го курсу Львівської політехніки денної форми навчання та має міцні соціальні зв`язки й постійне місце проживання. Застосовуючи заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів, слідчим суддею не взято до уваги положення ч. 5 ст. 182 КПК України та не наведено виключність випадку для встановлення застави саме у такому розмірі, який є завідомо непомірним для ОСОБА_6 .. Просить скасувати ухвалу та повністю відмовити у задоволенні клопотання. . У разі, якщо суд дійде переконання про необхідність застосування запобіжного заходу, просить відповідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судове провадження розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд судового провадження за відсутності сторін кримінального провадження береться до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується довідкою про доставку адвокату ОСОБА_7 смс-повідомлення (а.с.142) та довідкою про доставку електронного листа на адресу Закарпатської обласної прокуратури (а. с. 143); заяву адвоката ОСОБА_7 про недоцільне проведення розгляду. Крім того, адвокат повідомив, що ухвалою слідчого судді від 05.06.2025 ОСОБА_6 продовжено строк дії обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.

Твердження апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні т. в. о. старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000161, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені 02.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської обласної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника - адвоката ОСОБА_12 , а також прокурора ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна. Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявою, протоколом огляду місця події від 10.04.2025, в ході проведення ОМП за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Лавківська, 1-Ж, де із салону транспортного засобу марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 були грошові кошти у сумі 8 000 доларів США, номіналом 80 купюр по 100, без номерних, із зазначенням «Не є платіжним засобом» які безпосередньо надавались свідком ОСОБА_9 в руки ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка безпосередньо описала всі події які мали місце 10.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який безпосередньо описав всі події які мали місце 10.04.2025; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_6 як такого який здійснював незаконне переправлення через державний кордон України та надавав із цього приводу вказівки, поради та засоби та таких умов вона передавала грошові кошти за такі дії; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_8 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_6 як такого, який здійснював незаконне переправлення через державний кордон України та надавав із цього приводу вказівки, поради та засоби та таких умов, свідок ОСОБА_9 передавала грошові кошти за такі дії; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом вручення грошових коштів від 10.04.2025, згідно із якого, особі, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_9 вручено 80 імітаційних купюр номіналом по 100 доларів США; іншими матеріалами кримінального провадження. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинення ОСОБА_6 діяння, яке підпадає під ознаки передбаченої ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Тому, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 апеляційний суд визнає обґрунтованими, відповідно доводи апеляційної скарги підозрюваного у цій частині є безпідставними.

Зі змісту апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, слідує, що висновки слідчого судді про незаконне затримання ОСОБА_6 , не оспорюються підозрюваним, про що свідчить зміст поданої ним апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються і визнаються такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах та матеріалах судового провадження, належним чином вмотивованими.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема те, що ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичних обставин їх вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 3 ст. 332 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яим років з можливістю конфіскації майна та даними про особу підозрюваного ( ОСОБА_6 є молодий за віком, раніше не судимий, є студентом) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Вищенаведені обставини свідчать про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

За цих обставин, твердження апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 про те, що ризики, на які слідчий посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді у цій частині.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги щодо неврахування слідчим суддею характеризуючих даних підозрюваного, оскільки такі повністю враховані і їм надана відповідна правова оцінка.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів сторонами захисту не надано.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги, майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, характер кримінального правопорушення, зокрема злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, спосіб вчиненого злочину: за попередньою змовою групою осіб, вчинений з корисливих мотивів, в період війни, ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного: молодий за віком, студент , - і дійшов обґрунтованого висновку й про те, що застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, із чим погоджується й апеляційний суд.

При цьому, з огляду на наведене вище, обґрунтованим апеляційний суд вважає і визначений слідчим суддею розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , так як таких даних під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Твердження апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак і жодним чином не впливають на висновки слідчого судді щодо визначеного розміру застави й не дають підстав вважати, що застава у розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде недостатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апелянт - прокурор, у підтвердження доводів щодо необґрунтовано визначеного розміру застави не приєднав будь-які докази у підтвердження матеріального чи фінансового стану підозрюваного.

Із цих самих підстав відхиляються і твердження апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 про завідомо неправомірний розмір застави.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів бере до уваги і те, що під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких фактів порушення підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків у цьому кримінальному провадженні, і на такі прокурор не посилається як в апеляційній скарзі, так і не вказував під час її розгляду. При цьому, прокурором та захисником не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що визначений розмір застави є недостатнім чи завідомо непомірним для підозрюваного і йому необхідно визначити заставу в розмірі саме 350 або 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й будь-яких обґрунтованих клопотань прокурором із цього приводу прокурором не заявлялось; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: