Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1309/25
Номер провадження 1-кп/945/552/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0002211 від 01.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з освітою 9 класів, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на період дії воєнного стану на посаді кулеметника 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого: 12.06.2023 Березнігуватським районним судом Миколаївської області за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на два роки, на підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінено покарання у виді 2 років позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки; ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2025, на підставі ст. 81 КК України звільнено умовно -достроково з невідбутою частиною покарання 7 місяців 22 дні тримання в дисциплінарному батальйоні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді кулеметника 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно всупереч вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, у порушення вимог статей 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 19 лютого 2025 року самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби до 06 травня 2025 року.

Обвинувачений у судовому засіданні винуватість визнав, суду повідомив, що є військовослужбовцем та був мобілізований у 2022 році. У 2023 році самовільно залишив військову частину, був засуджений, проте у подальшому у січні 2025 року умовно-достроково звільнений та продовжив проходження військової служби. У лютому 2025 року прибув до військової НОМЕР_1 . Мав намір пройти ВЛК, так як був поранений у 2022 році, проте командир не відпускав. Не надавалась і відпустка. У той час хворіла матір, хотів побачити сім`ю, тому самовільно залишив військову частину. У травні самостійно з`явився до ДБР.

У скоєному кається, зробив для себе висновки, просив суворо не карати та призначити покарання з іспитовим строком, так як має намір продовжити проходження військової служби у лавах ЗСУ, звернувся з цією метою до військової частини та отримав згоду командира ВЧ НОМЕР_2 .

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 14.03.2025 командира ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до якого з 19.02.2025 кулеметник 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»відсутній на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ;

- відомостями з копії Довідки ВЛК від 14.07.2022, відповідно до яких ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби в Морській піхоті;

- даними з копії витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 94 від 04.08.2022, відповідно до яких з 04.08.2022 вважати, що солдат запасу ОСОБА_6 прийняв посаду шпк «солдат»;

- даними копії витягу із наказу командира НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади по особовому складу №9-РС від 08.02.2025, відповідно до яких призначено солдата ОСОБА_6 кулеметником кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецької роти НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 ;

- матеріалами службового розслідування, зокрема копією акту службового розслідування, затвердженого заступником командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу, згідно якого солдат ОСОБА_6 19.02.2025 о 06.00 самовільно залишив територію тимчасового розташування підрозділу ВЧ НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 без поважних причин в умовах дії правового режиму воєнного стану. Місце знаходження не встановлено, на телефонні дзвінки солдат не відповідає;

- даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 42 від 10.03.2025 «Про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_6 , яким встановлено, що станом на 10.03.2025 кулеметник 1 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 до розташування військової частини не з`явився, про місце свого перебування та поважність причин відсутності не повідомив;

- медичною характеристикою на солдата ОСОБА_6 , відповідно до якої з часу прибуття до військової частини за медичною допомогою не звертався.

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що за місцем несення служби зарекомендував себе як не дисциплінований та не вмотивований військовослужбовець, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, матір є інвалідом 3 групи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та з`явлення із зізнанням до правоохоронного органу.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 органом досудового розслідування не встановлено, а визнання такої обставини судом виходить за межі пред`явленого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, негативну характеристику за місцем несення служби, наявність обставин пом`якшуючих покарання, відсутність обтяжуючих обставин, його стан здоров`я.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше судимий згідно вироку Березнігуватського районного суду Миколаївської області від 12.06.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України є засудженим до двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 62 КК України, ОСОБА_6 замінено призначене судом покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на 2 роки. Ухвалою Ковельського міськрайонного сулу Волинської області від 29.01.2025, ОСОБА_6 на підставі ст. 81 КК України звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12.06.2023, умовно -достроково з невідбутою частиною покарання 7 місяців 22 дні тримання в дисциплінарному батальйоні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно з вимогами ч. 4 цієї статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З врахуванням того, що ОСОБА_6 має не зняту та не погашену судимість, вчинив новий умисний злочин у період умовно-дострокового звільнення, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, що буде достатнім покаранням, необхідним для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи міру покарання, яка призначається обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, суд вважає до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Березнігуватського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 - з 06 травня 2025 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.05.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

22.07.2025