Справа № 525/1140/24
Провадження № 1-кп/525/34/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2024 за № 0000929 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ничипорівка Яготинського району Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця, розлученого, у силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

у с т а н о в и в:

21.08.2024 о 20 год. 51 хв. інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , спільно з інспектором СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, а саме органу Національної поліції перебуваючи на добовому чергуванні в складі групи реагування патрульної поліції, будучи у форменому одязі зі знаками розрізнення працівника «Національної поліції України», прибули службовим автомобілем марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 , перебували поблизу магазину «Продукти» по вул. Шляхова в с. Красногорівка Миргородського району Полтавської області, куди прибули у зв`язку із вчиненням ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, де в той час перебував ОСОБА_5 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, тобто перебував в громадському місці в п`яному вигляді, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації, чим ображав людську гідність і громадську мораль, на що останньому працівниками поліції було зроблено зауваження припинити протиправні дії.

У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, поєднаним зі спеціальним мотивом, а саме у зв`язку з виконанням працівниками правоохоронного органу своїх службових обов`язків, спостерігаючи перед собою працівників поліції в однострої, в усній агресивній формі висловив ОСОБА_7 погрозу вбивством шляхом кидання гранати в салон службового автомобіля марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 , в якому на той час перебував останній.

Припиняючи незаконні дії ОСОБА_5 , інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , спільно з поліцейським СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , який вийшов із салону автомобіля, пред`явили йому законну вимогу щодо припинення вчинення ним адміністративного правопорушення.

Однак, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ігноруючи законні вимоги працівників поліції, здійснюючи умисні, протиправні, активні, агресивні дії спрямовані на погрозу фізичною розправою працівнику поліції, усвідомлюючи значення, протиправність своїх дій та те, що перед ним знаходиться працівник поліції, діючи з прямим умислом, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, підбіг до ОСОБА_7 , та стоячи перед ним, наніс йому один удар правою рукою зжатою в кулак в область лівого вуха, після чого ОСОБА_7 , намагаючись припинити протиправні дії останнього, схопив його за ліву руку, та в свою чергу ОСОБА_5 правою рукою зжатою в кулак наніс ще один удар в область лівого ока, в результаті чого умисно заподіяв інспектору СРПП ОСОБА_7 тілесні ушкодження: синець, що розташований на верхній повіці лівого ока, садна, що розташовані: в скроневій ділянці зліва, за лівою вушною раковиною, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №475 від 23.08.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У судому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що в серпні 2024 року, точної дати не пам`ятає, був у відпустці. З ОСОБА_9 вони були біля магазину, він був напідпитку, оскільки йому в той день повідомили про загибель побратима. До магазину в с. Красногорівка під`їхав патрульний автомобіль поліції з якого вийшов поліцейський ОСОБА_7 . Він хотів поспілкуватися з ОСОБА_7 , але коли звернувся до нього, той висловився в його адресу нецензурною лайкою, що його обурило, він втратив контроль над собою, поводився агресивно, на зауваження не реагував, пропонував ОСОБА_7 битися. Йому відомо, що останній є поліцейським та був при виконанні своїх службових обов`язків. ОСОБА_7 попередив, що застосує спецзасоби, але він не заспокоївся. Коли застосували спецзасоби, він пішов напролом та завдав ОСОБА_7 два удари кулаком правої руки в область вуха та ока зліва. Усвідомлює, що вчинив неправильно, мав бути набагато стриманішим. Про вчинене шкодує, щиро кається, обіцяє, що більше таке не повториться.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні суду надав пояснення, які повністю узгоджуються з фабулою обвинувачення, повідомив суду, що 21.08.2024 він разом з ОСОБА_6 в с. Красногорівка виявили автомобіль, водій якого був в стані алкогольного сп`яніння, вказаного громадянина було доставлено до м. Полтава. Після повернення до с. Красногорівка, вони зупинилися поблизу магазину «Продукти», до них підійшов ОСОБА_5 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Обвинуваченого він знає по роботі, у 2023 році, під час виконання службових обов`язків ним було виявлено факт непокори та здійснено адміністративне затримання ОСОБА_5 . Через деякий час, підійшовши до нього, ОСОБА_5 почав проявляти агресію, звинувачував, що нібито він побив його рік тому. До них підійшов поліцейський ОСОБА_10 почав заспокоювати ОСОБА_5 , який на зауваження не реагував, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою, вивернув дзеркало на службовому автомобілі, хапав за одяг. ОСОБА_5 було попереджено про застосування спецзасобів та застосовано сльозогінний газ, який на обвинуваченого не подіяв, він почав всіх розштовхувати та кидатися на нього. Обвинувачений кулаком правої руки наніс йому два удари в скроню та око зліва, унаслідок чого утворилися забої та садна, погоджується, що вони відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обвинуваченому неодноразово повідомлялося, що вони працівники поліції при виконанні службових обов`язків, вони були у форменому одязі з відповідними позначками, на службовому автомобілі. Претензій до обвинуваченого він не має, на суворому покаранні не наполягає.

Пізніше потерпілий подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначає, що претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, учасникам судового розгляду роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Суд заслухавши покази обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 , вивчивши письмові матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до переконання, що своїми протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що останній вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, проходить військову службу у лавах ЗСУ, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує матеріали досудової доповіді, згідно якої орган пробації вважав, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, те, щоб покарання не було для обвинуваченого «непосильним тягарем» в розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Тому беручи до уваги викладене вище, суд прийшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі, зі звільнення від відбування покарання з іспитовим строком у порядку ст. 75 КК України.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Суд вирішує питання про речові докази у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 Кримінального кодексу України, ч. 1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою ОСОБА_5 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази по справі: відеозаписи із назвами: 1) 0000000_Z00000_2618_0011; 2) 0000000_Z00000_5619_0012; 3) 0000000_00Y000_4626_0013; 4) 0000000_00Y000_4950_0014 на компакт-диску, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1