Справа № 727/5125/25
Провадження № 1-кп/727/284/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001221 від 21.12.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженець міста Чернівці, Чернівецької області, українець, громадянин України, військовослужбовець стрілець, стрілецього відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , не одружений, з середньою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин при наступних обставинах.

21.12.2024 року ( точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, спрямованих на придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту ( для власного вживання), перебуваючи в м.Чернівці, всупереч положенням ч.2 ст.7 Закону України « Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якого діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених в таблицю 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці 1 Переліку, в цілях і на підставах, передбачених ст. 19,20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку №3 таблиці 1 цього Переліку, цілях і на підставах, передбачених ст..15 цього Закону, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року, знайшов особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,1664 г, яку зберігав при собі до 16-30 години 21.12.2024 року, після чого вказану психотропну речовину в рамках протоколу затримання в ОСОБА_3 було вилучено працівниками СОГ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області за адресою м.Чернівці, вул. Корсунська,32, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені органом дізнання обставини, згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0001221, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Тому суд, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого гр. ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена.

Згідно ст. 6 «Конвенції про захист прав людини», ст. 62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів ( п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України» ).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що : «при розгляді справ суди застосовують «Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно з вимогами ст. 65, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку і щиро розкаявся у цьому, його характеристику, наявність обставин пом`якшуючих покарання та відсутність обтяжуючих покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням вимог ст.ст.4, 5 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи в загальному розмірі 1591,80 гривень.

Речовий доказ спеціальні пакети № 3883061, № 1006494, № 1006493 що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області по вул. Комунальників, 4в, м. Чернівці знищити (а.с.48, 58, 67).

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1