Справа №:755/7693/25
Провадження №: 1-кс/755/2062/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва заяву судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_11 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_11 перебуває кримінальне провадження № 0000538 від 27.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України.

11 червня 2025 року суддею Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023.

Заяву обґрунтовує тим, що в період часу з 09.05.2025 до 11.05.2025 в мережі «Інтернет», а саме телеграм каналі з необмеженим колом глядачів, відносно неї з`явились ряд публікацій з посиланням на розгляд вказаного кримінального провадження, зокрема, була поширена конфіденційна інформація щодо неї та членів її сім`ї, що перебуває в обмеженому доступі, що на її переконання, направлені на втручання у діяльність судді, дискредитацію її особи та вчинення неправомірного тиску на неї з метою посягання на незалежність та неупередженість під час розгляду кримінального провадження.

Зазначає, що враховуючи вказані обставини, нею, як головуючим суддею у кримінальному провадження, відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 12.05.2025 було направлено відповідні повідомлення про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя, Офісу Генерального прокурора, голові Ради суддів України та направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань.

29 травня 2025 року за її повідомленням про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідування за № 0000039 від 29.05.2025 за ч. 1 ст. 376 КК України та 04.06.2025 її було допитано в якості потерпілої у кримінальному провадженні.

Також вказує, що зазначені обставини, а саме факт незаконного втручання в її діяльність як судді, тиску на неї, а також враховуючи положення п. п. 1.1-1.3 «Бангалорських принципів поведінки судді», обґрунтовано можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження та стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду заяви про самовідвід, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила та жодних заяв не подавала.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заяви про самовідвід та просив суд відмовити у її задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав заяву про самовідвід та просив її задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_17 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд заяви у його відсутності.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заперечували проти заяви про самовідвід та просили відмовити у її задоволенні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 з приводу вирішення заяви про самовідвід поклався на розсуд суду, зазначивши, що заява про самовідвід суддею подається вдруге.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підтримали заяву про самовідвід та просили її задовольнити. При цьому адвокат ОСОБА_6 зазначила, що на її думку на суддю здійснюється тиск.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_18 підтримав позицію інших захисників щодо наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокатом ОСОБА_19 до суду подано клопотання про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» де утримується обвинувачений ОСОБА_12 .

Вищевказане клопотання було поставлено на обговорення та після з`ясування думки учасників кримінального провадження, судом протокольно задоволено вказане клопотання.

В свою чергу, здійснити підключення відеоконференцзв`язку не виявилося можливим з технічних причин в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

16 червня 2025 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_19 надійшла заява в якій просить відмовити у задоволенні заяви про самовідвід.

Вивчивши заяву про самовідвід, вислухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні визначені нормою ст. 75 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Як убачається з листа Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, за результатами розгляду звернення судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_11 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, Дніпровською окружною прокуратурою м. Києва внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 29.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України.

Вищевказаний факт також підтверджується доданою до листа копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Поряд з цим, відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Крім цього, критерії визначення неупередженості слідчого судді сформовані Європейським судом з прав людини.

Останній у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначив, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або, чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Отже, системний аналіз наведених положень вказує на те, що заява про самовідвід судді може бути задоволена за наступних умов: самовідвід заявлений з підстав, визначених КПК України; наявна упередженність судді щодо одного з учасників провадження або у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи; суддя впевнений у неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі; не забезпечені достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

Як зазначено у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про самовідвід, суд бере до уваги, що для самовідводу судді останньому необхідно обґрунтувати наявність обставин які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини які були покладені в основу заяви про самовідвід повинні бути доведеними, обгрунтованими та не викликати жодного сумніву.

Щодо доводів заяви про можливість виникнення сумнівів як у сторін кримінального провадження так і у стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді у розгляді кримінального провадження, суд зазначає, що на сьогоднішній день жодним чином не врегульовані та відсутні чіткі критерії визначення поняття «сумніви стороннього спостерігача», а відтак таке поняття тлумачиться довільно та є лише результатом когнітивної діяльності будь-якої особи.

В свою чергу, судом під час розгляду заяви про самовідвід не встановлено жодних обґрунтованих підстав, зокрема, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які б свідчили про необхідність задоволення такої заяви, а тому у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_11 про самовідвід - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1