Справа №705/3094/25
1-кс/705/894/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 25.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль марки «ВМW Х5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно клопотання, 25.05.2025 року близько 09:35 год. троє осіб чоловічої статі, після скоєння ДТП за допомогою автомобіля марки та моделі «ВМW Х5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , які перебували у вказаному автомобілі, перебуваючи на автобусній зупинці за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, 11А, грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виражалося у висловлюваннях нецензурною лайкою та усними погрозами в сторону прохожих громадян, які перебували на автобусній зупинці та водія маршрутного автобусу, на який безпосередньо було здійснено наїзд під час ДТП (ЄО №14531, 14535).

Під час досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб, а саме автомобіль марки та моделі «ВМWХ5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний транспортний засіб було затримано згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.05.2025 року. Крім того, транспортний засіб було оглянуто та вилучено під час проведення огляду місця події від 25.05.2025 року та поміщено на територію Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Незалежності, 35.

25.05.2025 автомобіль марки «ВМW Х5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 визнаний в якості речового доказу в кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи те, що з використанням вказаного автомобіля було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, він сам по собі є речовим доказом, в ході досудового розслідування та судового провадження може виникнути необхідність проведення ряду експертиз, об`єктом дослідження яких може бути даний транспортний засіб, провести за допомогою саме цього транспортного засобу слідчі експерименти, чи інші слідчі дії, а його використання, ремонт, відчуження може приховати сліди кримінального правопорушення які маються на них, слідча просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Особа, у володіння якої перебуває майно відносно якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 .. Крім того, адвокат ОСОБА_6 подав до суду заперечення на клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що клопотання належним чином не обґрунтоване, у клопотанні відсутній зв`язок та докази такого зв`язку, між матеріалами кримінального провадження та обставинами викладеними в клопотанні. Крім того, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та відповідають критеріям частини 2 статті 296 КК України. Автомобіль був оглянутий працівниками поліції і подальша потреба в ньому під час проведення досудового розслідування відсутня. Слідством не планується і не проводяться будь-які слідчі дії та засоби, щодо даного транспортного засобу. Сам автомобіль не є знаряддям чи предметом злочину. В зв`язку з чим просить в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Перевіривши зміст клопотання на відповідність вимогам КПК України, з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 25.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Постановою слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 від 26.05.2025 року автомобіль марки «ВМW Х5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 25.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та поміщено на території Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Незалежності, 35.

Згідно з відомостей з реєстру про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «ВМW Х5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий мотивує своє клопотання необхідністю проведення ряду експертиз відносно автомобіля «ВМW Х5», однак відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341095 від 25.05.2025 року, встановлено, що відносно ОСОБА_7 складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за фактом вчинення 25.05.2025 року о 09 год. 35 хв. дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 та автобуса БАЗ , д.н.з. НОМЕР_2 .

Тобто, в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України та відповідно немає обгрунтованої позиції слідчого щодо необхідності проведення будь-яких експертиз.

Відповідно до частини 2 статті 296 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням вважається вчинення хуліганства - грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи вийнятковим цинізмом, вчинені групою осіб.

Як прослідковується з матеріалів справи, 25.05.2025 року о 09 год. 35 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 та автобуса БАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341095 від 25.05.2025 року. В подальшому троє чоловіків почали порушувати громадський порядок.

Слідчим в клопотанні не встановлено та не підтверджено матеріалами справи, що автомобіль «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 був використаний для подальшого здійснення хуліганських дій ( переслідування, блокування…). Тобто, автомобіль «ВМW Х5» є виключно причетним до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а ніяк не до вчинення в послідуючому хуліганських дій. Слідчий не вказує, що на авто є пошкодження чи сліди (кров чи інше..), що мають відношення до вчинення хуліганських дій та те, що він є знаряддям вчинення злочину за ч.2 ст. 296 КК України (тобто речовим доказом).

У постанові про визнання речовим доказом від 26.05.2025 не визначено критеріїв, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відповідність вилученого ТЗ поняттю речового доказу у розумінні статті 98 КПК (як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, збереження на собі його слідів або виявлення інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

У ході судового розгляду також не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінні статті 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу та належності його до кримінального провадження № 0000749, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173,369-372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 25.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1