Справа №766/2466/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід прокурору

20.05.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання в залі суду в м. Херсоні заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органами безпеки Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000566 від 08.12.2022р., за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.111-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене 08.12.2022р. до ЄРДР за №0000566 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив відвід прокурору ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що в постанові про зміну групи прокурорів від 02.09.2024 року не зазначено підстави для такої зміни, що, на думку обвинуваченого, свідчить про порушення належної правової процедури та вказує на наявність підстав для відводу прокурору.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення зави про відвід, вважаючи її необґрунтованою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , підтримав заявлений обвинуваченими відвід прокурору.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на таке.

Для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень.

Згідно ч. 2 ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до його завершення.

Для успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні і в судовому провадженні для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) прокурор має бути незалежним, об`єктивним та неупередженим.

Стаття 77 КПК України передбачає, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 77 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід. Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Статтею 81 КПК України передбачено, що відводи під час судового провадження вирішує суд, який його здійснює. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою суду.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід, повинна довести обставини, на які посилається. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Натомість наведені обвинуваченим мотиви для відводу прокурора свідчать про його незгоду із постановою про зміну групи прокурорів, яка, на його думку, не містить належного мотивування та є такою, що порушує належну правову процедуру.

Щодо належної процедури визначення прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень; прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень (пункти 9, 15).

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України - прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

Надання прав, покладення обов`язків та визначення обсягу відповідальності за своєю юридичною природою потребує письмової форми заради уникнення суб`єктивізму та забезпечення правової визначеності.

Чинний КПК України у ст. 110 передбачає, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже ст. 37 КПК України не передбачає для керівника органу прокуратури специфічної форми рішення про визначення (зміну) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та не передбачає обов`язкового зазначення підстав для зміни групи прокурорів.

Разом з цим слід зазначити, що постанова від 02.09.2024 року про зміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні виготовлена на офіційному бланку та підписана службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявленого обвинуваченим відводі прокурору через відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст.77,80,81,371,372,376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органами безпеки Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000566 від 08.12.2022 р., за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.111-2 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3