ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/513/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003636 від 27.11.2021, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Вимоги заявленого клопотання

До суду звернулась заставодавець ОСОБА_3 з письмовим клопотанням про повернення застави в розмірі 2 270 грн, внесеної нею, на виконання ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2021, у межах кримінального провадження № 0003636 від 27.11.2021. Зазначену суму було внесено як запобіжний захід у вигляді застави стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

У клопотанні вказано, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2024 ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Втім, вирок скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2024, кримінальне провадження закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. У зв`язку з цим, обраний запобіжний захід у вигляді застави скасовано.

З огляду на зазначене та відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, заявник просить суд повернути йому як заставодавцю вказану суму застави, яка не була звернена в дохід держави, на підставі попередньо наданої ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року.

Мотиви суду

Відповідно до положень п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України заставодавець є учасником кримінального провадження.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з положеннями КПК України, зокрема частиною 11 статті 182 КПК України, застава, яка не була звернена в дохід держави, підлягає поверненню заставодавцеві у випадках, передбачених цим Кодексом. Серед таких випадків припинення кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, що, зокрема, відображено в пункті 5 частини 1 статті 284 КПК України. При цьому зазначена правова норма не ставить повернення застави у залежність від процесуальної позиції сторони захисту чи обвинувачення, оскільки її повернення є наслідком припинення кримінального переслідування, а не оцінки правомірності дій особи чи ступеня її вини.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому протягом всього судового розгляду суду не надавались відомості стосовно особи, яка була заставодавцем.

Як вбачається з копії вироку Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2024, ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців. Проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2024 вказаний вирок було скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Суд враховує, що запобіжний захід у вигляді застави був скасований апеляційною інстанцією, що усуває будь-які правові підстави для подальшого утримання грошових коштів у розпорядженні держави.

Наразі до суду звернулася ОСОБА_3 із заявою про повернення їй грошових коштів у сумі 2 270 грн, внесених нею у якості застави.

Водночас на підтвердження факту внесення застави заявницею надано копію документа, який є нечитабельним, у зв`язку з чим з нього неможливо встановити ключові обставини, у тому числі, коли саме внесено грошові кошти, ким вони внесені, за кого, у якій сумі, а також на підставі якого судового рішення відбулося внесення застави.

Інших належних та допустимих доказів внесення застави на користь конкретної особи та у межах певного кримінального провадження суду не надано.

Для вирішення питання про повернення застави суд має перевірити обґрунтованість заявлених вимог і наявність підтверджуючих документів.

За відсутності належних доказів, що підтверджують факт внесення застави, ідентифікацію заставодавця, особи, за яку вона вносилася, а також правових підстав її повернення, суд позбавлений можливості розглянути заявлене клопотання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання слід залишити без розгляду, що не перешкоджає повторому зверненню в майбутньому у разі усунення наведених судом недоліків.

Керуючись статтями 182, 284 КПК України, суд

постановив:

Клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення застави залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1