Справа № 157/1323/25
Провадження №1-кс/157/321/25
УХВАЛА

22 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про закриття кримінального провадження,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30 травня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000305 від 13 травня 2024 року.

У скарзі зазначається, що в провадженні СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області перебувало кримінальне провадження №0000305 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 13 травня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 19 березня 2025 року про вчинення відносно її батька ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України.

У приміщенні Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області 21 липня 2025 року від слідчого ОСОБА_5 представник скаржника наручно отримав постанову від 30 травня 2025 року про закриття вказаного кримінального провадження, однак ознайомитися з матеріалами кримінального провадження слідчий не надав можливості, мотивуючи перебуванням їх у прокуратурі.

Вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, є передчасним, а його постанова від 30 травня 2025 року про закриття кримінального провадження незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, оскільки в ході досудового розслідування встановлено відсутність обов`язкового елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України, а саме суб`єктивної сторони, оскільки у працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 не було прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, ці особи лише виконували свої посадові обов`язки. Крім того, будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не завдано та будь-який фізичний або психологічний примус відносно нього не застосовувався. Однак, таке твердження слідчого скаржник вважає помилковим і нічим не підтвердженим.

Так, щодо передчасності винесеного рішення про закриття кримінального провадження зазначає, що в межах кримінального провадження слідчі дії проведені поверхнево, зокрема, не встановлено та не допитано всіх учасників події. Серед допитаних два працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , які є заінтересованими особами і можливо вони й винні у вчиненні цього злочину. З незрозумілих причин взагалі не допитаний потерпілий ОСОБА_6 , не говорячи про одночасний його допит з особами, які незаконно його утримували в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому доставили всупереч його волі до ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча порядок мобілізації громадян чітко прописаний діючим законодавством України. Також не допитано і навіть не встановлено хто незаконно утримував ОСОБА_6 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Аналогічно не встановлено, яким чином ОСОБА_6 за одну ніч потрапив на військову службу до міста Ніжин Чернігівської області.

Вказуючи, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не мали прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 146 КК України, а тільки виконували свої посадові обов`язки, жодним чином не перевірено можливого факту перевищення цими особами своїх службових повноважень, що, як наслідок, слугувало б для перекваліфікації кримінального провадження. Також невідомо як слідчий встановив, що ОСОБА_6 не завдано ніякої шкоди, не спричинено тілесних ушкоджень, оскільки ОСОБА_6 не допитано, не визнано потерпілим, з ним взагалі ніяких слідчих дій не проведено (впізнання винних осіб, одночасний допит тощо).

Слідчий на обґрунтування закриття кримінального провадження послався на допити двох свідків, як уже було зазначено заінтересованих осіб, інших доказів вчинення кримінального правопорушення не здобуто, оскільки такі не витребовувалися і щодо їх отримання не вчинялися жодні слідчі дії. Тому й не зрозуміло, внаслідок якого аналізу і яких даних слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що також є підтвердженням у незаконності прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Посилаючись на викладені обставини, представник скаржника просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000305 від 13 травня 2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, винесену 30 травня 2025 року слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 .

Скаржник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав.

Представник слідчого відділення Камінь-Каширського РВП у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення повністю.

Завданням кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі статтею 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. Підставою для внесення відомостей та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні стала ухвала слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року, постановлена за скаргою заявниці ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 подала 19 березня 2025 року, в якій повідомила, про те, що працівники ТЦК та СП, затримали її батька ОСОБА_6 , не відпускають, утримують у приміщенні військомату, у батька всі дані оновлені, він є опікуном за онкохворим батьком.

Однак, за повідомленням ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення, всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України та п. 1 Розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, слідчим чи іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року уповноважену особу Камінь-Каширського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 146 КК України, за повідомленням ОСОБА_4 , що зареєстроване 19 березня 2025 року в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журналі єдиного обліку) ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за №1370, та розпочати досудове розслідування.

З матеріалів кримінального провадження №0000305 від 13.05.2025 вбачається, що в ході досудового розслідування було допитано, як свідків, ОСОБА_4 , працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , зібрано документи, які містять відомості про стан здоров`я ОСОБА_6 , повідомлення про відмову ОСОБА_6 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та інформацію про призов ОСОБА_6 до лав ЗСУ на військову службу під час загальної мобілізації для проходження служби.

Згідно зі ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Закриваючи кримінальне провадження №0000305 від 13.06.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 не навів переконливих мотивів свого рішення, які б ґрунтувалися на всебічному аналізі зібраних у справі доказів. Слідчий не встановив і не допитав основних учасників події. Так, слідчий не допитав особу, щодо якої за заявою ОСОБА_4 було вчинене кримінальне правопорушення, не з`ясував чи був ОСОБА_6 обмежений у праві та в можливості вільно пересуватися. Також слідчий не встановив осіб працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , які доставляли ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`ясував чи мали вони повноваження на здійснення таких дій, у який спосіб відбувалося супроводження військовозобов`язаного до обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За такої кількості нез`ясованих обставин та протиріч слідчий передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження. Лише після того, коли будуть вичерпані всі можливі засоби для отримання доказів у кримінальному провадженні, слідчий управі приймати остаточне процесуальне рішення в межах своєї компетенції відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що досудове слідство за заявою ОСОБА_4 із приводу незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 проведено поверхнево та неповно, а винесена за його результатами постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення є передчасною.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені процесуальні порушення, допущені слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ОСОБА_5 при здійсненні досудового розслідування, тому постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30 травня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000305 від 13.05.2024 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в 17 годині 27 серпня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1