Справа № 344/7822/15-к
Провадження № 1-і/344/28/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Болюк І.І.

з участю: секретаря Волосянко І.В.

представника заявника Микитюка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську клопотання представника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) Микитюка Анатолія Івановича про скасування арешту накладеного на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.01.2015 року на нежитлові приміщення загальною площею 1 706,9 кв.м., які розташовані за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 4, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) Микитюк А.І. звернувся до суду із заявою про скасування арешту накладеного на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.01.2015 року на нежитлові приміщення загальною площею 1 706,9 кв.м., які розташовані за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 4. Вимоги клопотання мотивував тим, що на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.01.2015 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване обтяження №8543990 від 29.01.2015 року. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2015 року у справі №909/394/15 задоволено позов військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі уповноваженого органу, яким є Міністерство оборони України в особі позивача Івано-Франківської КЕЧ району до ТОВ Реал-Плюс ЛТД про визнання права власності на нерухоме майно. На виконання вищевказаного рішення суду, державним реєстратором було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано за державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Січових Стрільців, 4 м.Івано-Франківськ, загальною площею 1690,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) балансоутримувач якого є Івано-Франківська КЕЧ району. Однак, до цього часу, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, залишаються відомості про державну реєстрацію обтяжень, а саме: про арешт нерухомого майна за вищевказаною адресою (запис №8543990 від 29.01.2015 року), що безпідставно обмежує як власника, так і балансоутримувача в реалізації їхніх прав дощо вказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні представник заявника Микитюка А.І. клопотання підтримав, просив задоволити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, попередньо, на електронну адресу суду, надіслав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Керуючись ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності прокурора.

Суд, беручи до уваги пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, проходить до наступного висновку.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Та відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Івано-Франківського міського суду від 22.06.2015 року затверджено угоду про визнання винуватості від 29 травня 2015 року. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.366 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст.364-1 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в установах чи організаціях незалежно від форми власності строком на 2 (два) роки, без застосування спеціальної конфіскації; за ч.2 ст.366 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в установах чи організаціях незалежно від форми власності строком на 2 (два) роки, та сплатою штрафу у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в установах чи організаціях незалежно від форми власності строком на 2 (два) роки, зі сплатою штрафу у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень, без застосування спеціальної конфіскації. На піставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки. Звільнено ОСОБА_1 з-під варти із залу суду негайно (а.с.117-120).

Із копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.01.2015 року, якою було накладено арешт на нежитлові приміщення загальною площею 1 706,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ТОВ РЕАЛ-ПЛЮС ЛТД () вбачається, що такий арешт було накладено в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000033, в межах якого ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

У матеріалах кримінального провадження (№0000038 від 27.05.2015) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 164-1, ч.2 ст. 366 КК України відсутні будь які дані про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, 07.02.2024 року преставником Івано-Франківської КЕЧ (району) було надіслано на електронну адресу суду клопотання, в якому вказано, що встановлено фактичну відсутність арешту на вищезазначене майно, у реєстрі залишились лише відповідні нечинні записи.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що клопотання представника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) Микитюка Анатолія Івановича про скасування арешту накладеного на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 28.01.2015 року на нежитлові приміщення загальною площею 1 706,9 кв.м., які розташовані за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 4 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) Микитюка Анатолія Івановича про скасування арешту щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 4 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 28 квітня 2025 року.

Суддя Іннеса БОЛЮК