провадження № 1-кп/294/372/25
справа № 294/1046/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чуднів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000462, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2015, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Молочки Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійною освітою, одруженого, на утриманні має дружину інваліда, пенсіонера, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000462, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2015, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 19.10.2015 близько 15 години, перебуваючи на березі ставка, розташованого поблизу с. Молочки Чуднівського (на даний час - Житомирського) району Житомирської області, де ловив рибу, побачив, як між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла суперечка і у нього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс тому удар ногою по правій нозі, від чого останній впав в очерет на березі ставка. Тоді ОСОБА_4 правою рукою схватив ОСОБА_6 за одежу в області грудей, а лівою рукою схватив його за шию, якою став душити, стискаючи пальці рук на шиї, та при цьому висловлював на адресу ОСОБА_6 слова погрози вбивством, які той сприймав як реальні та переживав за своє життя, так як крім ОСОБА_4 поряд з ним ще знаходився ОСОБА_7 , а бійка відбувалася на березі ставка, який розташований поза межами с Молочки і зі сторонніх осіб їх ніхто в цей час не міг бачити.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців лівої та правої бокових поверхонь шиї, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого ступеня тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.125, ч. 1 ст. 129 КК України на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України та зазначив, що з дня вчинення ним кримінальних проступків минуло більше дев`яти років, за цей час до кримінальної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, з потерпілим ОСОБА_6 до війни бачились неодноразово, здоровались, конфліктів не було. Правові наслідки закриття кримінального провадження з таких підстав йому зрозумілі, на подальшому розгляді справи не наполягав.

Прокурор в судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав. Зазначив, що не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні покликалась на розсуд суду.

При цьому суд приймає до уваги, що думка потерпілого ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України не є визначальною для суду, оскільки навіть його ймовірні заперечення при прийнятті судом рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності (ст. 49 КК) не є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання обвинуваченого (постанова ВС від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18).

Розгляд клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) є обов`язком суду, який має відбутися невідкладно на будь-якій стадії судового розгляду кримінального провадження щодо цієї особи. За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 2-5 цієї статті, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї (постанова ВС від 29.09.2021 у справі № 409/1465/16-к).

Таким чином, на виконання вимог ч. 4 ст. 286 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду заявленого клопотання по суті.

Дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України як умисне заподіяння легкого ступеня тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що подія інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, мала місце 19.10.2015, тобто більше дев`яти років тому.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування або суду. Також судом не встановлено обставин щодо зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що станом на момент постановлення даної ухвали минуло більше дев`яти років та сплив строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих обвинуваченому правопорушень.

Як передбачено ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові №598/1781/17 від 17.06.2020 звернула увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із чим на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 314-316, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000462, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2015, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA C-201» - залишити у володінні ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8