279/1755/25 1-кс/279/568/25 УХВАЛА

05 травня 2025 року м. Коростень
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що ОСОБА_6 у порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливим мотивом та метою власного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у невстановлений день, час та місці, однак не пізніше 19.03.2025 незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений, - канабіс, який зберігав у невстановленому місці з метою подальшого збуту.
Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - канабіс, 19.03.2025, близько 16 год. 00 хв. прибув до державної установи "Коростенська виправна колонія №71", що за адресою: вул. Б. Шосе, 4 у м. Коростені Житомирської області та здійснив через паркан перекид (кидок) поліетиленового пакету з наркотичним засобом - канабісом, на територію охоронної зони державної установи "Коростенська виправна колонія №71".
Зазначені дії ОСОБА_6 були помічені співробітниками державної установи "Коростенська виправна колонія №71", та останній, розуміючи, що його дії помічені, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та затримання на місці події, покинув місце вчинення злочину.
В подальшому 19.03.2025 року в період часу з 18 години 10 хвилин до 18 години 59 хвилин співробітниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, проведено огляд місця події, а саме оглянуто територію дільниці №7 зовнішньої забороненої зони державної установи "Коростенська виправна колонія №71", де виявлено поліетиленовий пакет, у якому знаходилася суха маса рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою 23,147 грами.
По даному факту 19 березня 2025 року слідчим слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
19.03.2025 року ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. 20.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
19.03.2025 на підставі постанови про отримання зразків для експертизи підозрюваному ОСОБА_6 було запропоновано добровільно надати біологічні зразки для експертизи, однак в присутності свого захисника, відмовився надавати біологічні зразки, про що складений відповідний протокол.
Однак для проведення судової експертизи необхідно отримати порівняльні зразки підозрюваного (зразки зразки букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи), які на даний час не відібрані в зв`язку з відмовою ОСОБА_6 від добровільного надання порівняльних зразків букального епітелію.
У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, у якій просив клопотання задовольнити повністю.
Підозрюваний у судове засідання не з`явився, про дату та час місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання, вказав, що особа має право на свободу від самовикриття та що біологічні зрази не можуть відбиратися з метою отримання доказової інформації у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання, перевіривши його долученими доказами, заслухавши доводи захисника дійшов висновку про таке.
Згідно ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Згідно з ч.4 ст.241 КПК України про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, копія якого надається особі, освідування якої здійснювалося.
Отже, примусове відібрання біологічних зразків у особи може здійснюватися в межах призначеного експертного дослідження у разі відмови добровільно надати такі зразки, яка має бути оформлена протоколом.
З матеріалів клопотання вбачається, що 19.03.2025 слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_7 було винесено постанову про відібрання біологічних зразків букального епітелію для проведення судових експертиз у підозрюваного, однак ОСОБА_6 відмовився добровільно надавати зразки, що підтверджено протоколом від 19.03.2025 року, складеного у присутності захисника ОСОБА_3 .
У подальшому 02.04.2025 слідчим винесено постанову про призначення та доручення проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення яких доручено експертам Житомирського НДЕКЦ МВС України.
Слідчий суддя враховує, що згідно зі статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право. У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції; порушення може мати місце у разі коли вилучення біологічних зразків в особи з метою встановлення причетності її до вчинення злочину обумовлено відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто така слідча дія не проводиться для отримання доказів з метою висунення підозри; відібрання вказаних зразків відбувається за наявності інших здобутих органом досудового розслідувуння доказів, отже, з метою виконання завдань кримінального провадження примусове відібрання біологічних зразків не порушує право особи не свідчити проти себе, тому доводи захисника в цій частині відхиляються. Разом з тим, доводи захисника про можливість залучення спеціаліста узгоджуються з положеннями ст.241,245 КПК України.
Враховуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків (букального епітелію) у підозрюваного ОСОБА_6 .
Керуючись ст. 241, 245, 309 Кримінального процесуального кодексу України,
Клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 , задовольнити.
Строк дії ухвали не може перевищувати два місяці з дня її постановлення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.
Слідчий суддя ОСОБА_14