ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003220 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч. 3 ст.301 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції в порушення ч.3 ст.183 КПК України не визначив обвинуваченому розмір застави.

Також зазначає, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, 2017 року народження.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2025 року, без визначення застави.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, при цьому враховано особу обвинуваченого, який не працює та не має офіційних джерел доходу, а також, що обвинувачений під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неодноразово порушував покладені на нього обов`язки, не з`являвся до суду, внаслідок чого був оголошений у розшук.

Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Індустріального районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт № 0003220 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч. 3 ст.301 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 16.01.2025 року обвинувачений ОСОБА_7 був оголошений у розшук та 15.05.2025 органами поліції був доставлений до суду.

Також відповідно до матеріалів провадження 11.02.2025 року прокурором до суду було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, яке в судовому засіданні суду першої інстанції 15.05.2025 року прокурором було підтримано.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В правовій позиції, викладеній у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» зауважено, що «національні органи жодного разу не розглядали можливість обрання іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою».

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання прокурора були дотримані не в повному обсязі, оскільки, постановлюючи ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, не врахував вимоги, передбачені ч.4 ст.182 КПК України, та належним чином не обгрунтував неможливість визначення розміру застави.

Таким чином, рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 194, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є можливим.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими.

Так, колегія суддів вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може:

- переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який не працює, не має офіційних джерел доходу, та те, що обвинувачений під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неодноразово порушував покладені на нього обов`язки, не з`являвся до суду, внаслідок чого був оголошений у розшук, що також підтверджує наявність вказаного ризику. Окрім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану, який суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому інкриміновано те, що він тривалий час займався виготовленням з метою розповсюдження та розповсюдженням відеопродукції порнографічного характеру.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому для їх запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 11.10.2024 року був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ухвалою суду від 25.11.2024 року був продовжений, також на обвинуваченого було покладено певні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, однак ОСОБА_7 покладені на нього судом обов`язки порушив, в результаті чого перебував у розшуку.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, 2017 року народження, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, окрім того, відповідно до матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 не працює.

Таким чином, підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 15 травня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.07.2024 року включно.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та відсутності відомостей щодо його майна та сімейного стану, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на 01.01.2025 року встановлено в розмірі 3028 грн, що становить 242 240 грн і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 15 травня 2025 року - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.

У разі звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки до 13 липня 2025 року: - прибувати до суду у визначений час; - утримуватись від спілкування із свідками; - не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4