Провадження № 1-кс/522/3338/25
УХВАЛА

27 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, яка обґрунтована тим, що 08.05.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Одеської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте до теперішнього часу відомості до ЄРДР не внесені.

Скаржник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Одеської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарги проведено за відсутності представника Одеської обласної прокуратури.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року (справа №556/450/18, провадження №21-4229км20) слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, тобто підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя за відсутності правових підстав не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 подав до Одеської обласної прокуратури 08.05.2025 року заяву про вчинене кримінальне правопорушення, в який зазначив, що на протязі 2024-2025 років ОСОБА_4 та її син, користуючись відсутністю власника майна, таємно, неодноразово, шляхом пошкодження вікна та двері проникали у житлове приміщення, яке належить ОСОБА_5 , де викрали майно та документи останнього, чим спричинили ОСОБА_5 значну шкоду у розмірі більше 200 тис. гривень. Тим самим, на думку, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншими особами вчинили стосовно ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому встановлено, що скаржник ОСОБА_3 не є власником майна, стосовно якого нібито вчинялись протиправні дії, жодних доказів того, що власник майна ОСОБА_5 уповноважував його якимось чином представляти його інтереси, ОСОБА_3 також не надав.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в ході розгляду скарги не встановлено достатніх даних, що було вчинено кримінальне правопорушення, слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав та інтересів всіх учасників кримінального провадження, з метою запобіганню зловживань, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та зобов`язання уповноваженої особи Одеської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.05.2025 року.

Керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1