22.05.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/98/25
Справа № 940/528/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000076 від 07.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стадниця Тетіївського району Київської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого невійськовозобов?язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також Закону України »Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, у період часу з 07 січня 2024 року по 06 лютого 2025 року, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та призвело до негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за своє здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

Зокрема, 07 січня 2024 року близько 22 години 00 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої ображав останню нецензурними словами та намагався вигнати з квартири, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 10 квітня 2024 року о 23 год. 04 хвилини, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої ображав останню нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23 серпня 2024 року о 19 год. 00 хвилин, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої ображав останню нецензурними словами та погрожував їй, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 24 серпня 2024 року о 20 год. 30 хвилин, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої ображав останню нецензурними словами та погрожував їй, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 25 серпня 2024 року о 19 год. 30 хвилин, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої ображав останню нецензурними словами та погрожував їй, чим вчинив психологічне насильство відносно неї та в подальшому був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 06 лютого 2025 року близько 09 год. 30 хвилин ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою, застосовуючи фізичну силу, схопив її за шию та погрожував їй, чим вчинив фізичне та психологічне насильство відносно неї.

Внаслідок вчиненого домашнього насильства з боку сина ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинені психологічні (моральні) страждання, а саме: негативні психоемоційні переживання страху, настороги з тривожним очікуванням, почуття образи та приниженої гідності, що обумовлюють пригнічений та нестійкий настрій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, ствердивши обставини, зазначені у обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно, проживаючи разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 на грунті довготривалих неприязних відносин, систематично, а саме: 07.01.2024 року, 10.04.2024 року, 23.08.2024 року, 24.08.2024 року, 25.08.2024 року, 06.02.2025 року сварився із нею, обзивав її нецензурними словами, за що його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказав суду, що на даний час, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе належні висновки щодо недопущення в майбутньому домашнього насильства, намагається покращити стосунки із матір`ю, розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила обставини вчиненого відносно неї ОСОБА_4 кримінального правопорушення та вказала, що її син, в період часу з 07 січня 2024 року по 06.02.2025 року вчиняв відносно неї домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою відносно неї та призвело до психологічних страждань.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і судом з?ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 126-1 КК України передбачено, що домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 50,65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога, негативно характеризується за місцем проживання, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить визнання вини.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України з покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі статтею 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

2. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

3. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до переконання про необхідність направлення обвинуваченого ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази, судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_8