Справа № 473/3566/25
Номер провадження 1-кс/473/787/2025
У Х В А Л А

іменем України

"14" липня 2025 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 (який був частково в судовому процесі в режимі відеоконференції, на початку та в кінці засідання не приймав участь в розгляді клопотання), слідча ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, в кримінальному провадженні №0000595 від 12.07.2025 року за ч.1 ст.263 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, громадянину України, із професійно-технічною освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, проходить військову службу, не судимого згідно ст.89 КПК України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , учасник бойових дій

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000595 від 12.07.2025 року за ч.1 ст.263 КК України (13 липня було змінено кваліфікацію дій ОСОБА_5 з ч.4 ст.296 КК України на ч.1 ст.263 КК України).

В клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено,що у ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обгрунтовано підозрюється в тому, що у невстановлені в ході досудового розслідування час, місці та спосіб незаконно придбав корпус ручної гранати типу «Ф-1» та засіб підриву підривач ручних гранат УЗРГМ-2, які в конструктивно поєднаному між собою стані утворюють ручну гранату типу «Ф-1», яка відноситься до бойових припасів основного призначення, та у подальшому у невстановлений час незаконно переніс вказаний бойовий припас до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 18.00 год. 12.07.2025, а саме до моменту, коли прибув із нею на територію неподалік від магазину «Тополя» за адресою Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке, вул.Отамана Григор`єва, 280, де привів її у дію.

12.07.2025 ОСОБА_5 було затримано згідно ст.208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та 13.07.2025 йому повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В клопотанні зазначено, що з огляду на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень) існують підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також в клопотанні зазначено, що на думку сторони обвинувачення не доцільним є застосування відносно підозрюваного особистої поруки, особистого зобов`язання чи домашнього арешту, оскільки ці заходи не зможуть запобігти встановленим слідством ризикам.

Слідча клопотання підтримала, вказавши, що переважна частина свідків непрямо вказують на те, що під час вчинення протиправних дій ОСОБА_5 застосував гранату.

Прокурор за його клопотанням мав приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте належним чином не забезпечив свою присутність.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання через необгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри. ОСОБА_5 зазначив, що частина свідків могли його обмовити, окрім того вказав, що він просто відкидував гранату аби не сталося неприємностей.

Захисник з посиланням на практику ЄСПЛ також вказав про недоведеність ризиків, що зазначені в клопотанні. Просив у разі задоволення клопотання застосувати відносно ОСОБА_5 домашній арешт у визначений час доби.

Вирішуючи клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що відповідно до ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доказів необґрунтованої підозри сторони слідчому судді не надали.

Так кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, викладена в повідомленні про підозру, є обґрунтованою з огляду на результати проведених слідчих дій, а саме дані протоколу огляду місця події від 12.07.2025 року під час проведення якого зафіксовані сліди можливого вибуху гранати та вилучено її можливі елементи. Те, що виявлені 12.07.2025 року предмети можуть бути речовими доказами за ч.1 ст.263 КК України попередньо вказує акт перевірки об`єктів на наявність вибухових матеріалів від 12.07.2025 року.

Протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від та від 12 та 13.07.2025 є непрямими доказами повідомленої ОСОБА_5 підозри, оскільки свідки вказують про можливе застосування ОСОБА_5 гранати.

Хоча сторона захисту й оспорювала повідомлену ОСОБА_5 підозру за ч.1 ст.263 КК України - остаточно питання про кваліфікацію дій підозрюваного може бути вирішено лише після завершення досудового слідства.

Крім того обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні "Нечипорук і Йонкало проти України" (п. 175) ЄСПЛ зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи.

Також у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України та зазначених в клопотанні, слідчий суддя вважає доведеним лише ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Інші ж ризики не підтверджено не було, оскільки свідки під час слідства вже допитані та їх покази зафіксовано в матеріалах досудового слідства, зокрема в протоколах їх допиту, де свідки нічого не вказували про тиск на них з боку підозрюваного. Щодо того, що декілька свідків є родичами підозрюваного, то ст.63 Конституції України не позбавляє їх можливості в майбутньому відмовитися від наданих ними показів.

Не підтверджено й ризик вчинення ОСОБА_5 інших правопорушень, оскільки відсутні дані про те, що він має непогашені судимості, а також відсутні дані про те, що йому повідомлено про підозру у вчиненні інших правопорушень або він є обвинуваченим в інших провадженнях.

З огляду на обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України, доведеність ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду, а також з огляду на дані про особу підозрюваного, який посередньо характеризується, не судимий, є військовослужбовцем за мобілізацією та учасником бойових дій, має родину, у складі якої є діти, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним своїх обов`язків. Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний як діючий військовослужбовець мав би розуміти наслідки використання в громадському місці вибухонебезпечних предметів, зокрема можливо гранати.

На даному етапі слідства не доцільним є застосування стосовно ОСОБА_5 домашнього арешту з огляду на те, що він є військовослужбовцем за мобілізацією, так само як і особистого зобов`язання чи особистої поруки з огляду на тяжкість злочину за яким йому повідомлено про підозру.

Щодо застави, то підозрюваний повідомив, що немає змоги її сплатити.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі розслідування провадження встановленим ризику можна запобігти шляхом застосування лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так згідно із п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Тоді як ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину за ч.1 ст.263 КК України за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Ч.3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так ч.4 та ч.5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього .

Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на тяжкість повідомленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн. х 40 = 121 120 грн.).

Керуючись ст.ст.177, 178, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчої, яке погоджено з прокурором, в кримінальному провадженні №№0000595 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити

Обрати підозрюваному ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 13 вересня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_14 розмір застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 грн.

В разі внесення застави підозрюваним або іншими особами покласти на підозрюваного ОСОБА_15 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу зазначених осіб; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді нецілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ст.309 КПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1