27.05.2025 Справа 642/2802/25
Провадження 1-кс/642/750/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.05.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, тобто шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході обшуку, проведеного 08.05.2025 в іншому кримінальному провадженні (№0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, в якому на теперішній час повідомлено про підозру групі з 7 осіб, якими, за попередньою змовою, з використанням підроблених документів, здійснювалося заволодіння об`єктами нерухомого майна на території різних областей), досудове розслідування в якому здійснюється СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «iPhone XR», на який ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова накладено арешт.

Аналізом інформації, доступ до якої отримано з використанням паролю, наданого власником вказаного телефону, встановлено наявність відомостей, які вказують на заволодіння групою невстановлених на теперішній час осіб квартирою АДРЕСА_2 шляхом проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру з використанням підроблених документів за підставною особою.

Прокурор зазначає, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих шляхом безпосереднього доступу, вбачається, що 25.04.2025 державним реєстратором Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію з відкриттям розділу (номер відомостей про речове право: 59661198) права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.12.2020 у справі №265/4940/20.

Водночас, аналізом тексту судового рішення від 04.12.2020 у справі за №265/4940/20, отриманого шляхом безпосереднього (повного) доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що у згаданій справі до суду звернувся ОСОБА_7 із позовом до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради Донецької області (третя особа: Державна іпотечна установа) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Предметом вказаного позову є визнання за ОСОБА_7 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

При цьому, з тексту судового рішення, зазначеного в якості підстави для проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_6 (скан-копія цього судового рішення міститься в електронній реєстраційній справі на квартиру АДРЕСА_2 ), вбачається, що у згаданому судовому рішенні містяться відомості, відмінні від тексту судового рішення, опублікованого в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Зокрема, вбачається, що позивачем у відповідній справі є не ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 , а предметом спору є не квартира АДРЕСА_3 , а квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_2 .

Прокурор вказує, що в тексті згаданого документа вказано частину відомостей в знеособленій формі («АДРЕСА_2», «АДРЕСА_3», «АДРЕСА_5», «АДРЕСА_6», «ОСОБА_4», «ОСОБА_5»), що вказує на ймовірне сканування невстановленими на теперішній час особами, у ході підроблення відповідного судового рішення, тексту судового рішення у справі №265/4940/20, опублікованого у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з відомостями у знеособленій формі.

У резолютивній частині означеного документа зазначено, що за ОСОБА_6 визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_2 .

Наведене вказує на те, що невстановленими на теперішній час особами у невстановленому місці підроблено відповідне судове рішення, з використанням якого за невстановлених на теперішній час обставин організовано проведення, всупереч встановленому законом порядку, державної реєстрації за псевдовласником права власності на квартиру АДРЕСА_2 , чим спричинено матеріальну шкоду в особливо великих розмірах законному власнику відповідної квартири, відомості щодо якого на теперішній час встановлюються органом досудового розслідування.

20.05.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_9 , винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Прокурор зазначає, що на даний час існують підстави для накладення арешту на вищевказану квартиру шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, оскільки особа, за якою на теперішній час зареєстроване право власності на цей об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі прав не є його законним власником, що, з урахуванням виявлення відповідного кримінального правопорушення, вказує на те, що за відсутності арешту існує висока ймовірність відчуження такою особою (від імені такої особи) згаданого майна третім особам (в т.ч. добросовісним набувачам), чим, зокрема, буде суттєво ускладнено можливість захисту порушених інтересів законного власника.

У судове засідання власник майна - ОСОБА_6 , не викликався відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати забезпечення арешту майна.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду клопотання своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, не проводилось.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, тобто шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах.

Так, в ході обшуку, проведеного 08.05.2025 в іншому кримінальному провадженні (№0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, в якому на теперішній час повідомлено про підозру групі з 7 осіб, якими, за попередньою змовою, з використанням підроблених документів, здійснювалося заволодіння об`єктами нерухомого майна на території різних областей), досудове розслідування в якому здійснюється СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «iPhone XR», на який ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова накладено арешт.

Так, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих шляхом безпосереднього доступу, вбачається, що 25.04.2025 державним реєстратором Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію з відкриттям розділу (номер відомостей про речове право: 59661198) права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.12.2020 у справі №265/4940/20.

20.05.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_9 , винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як визначено у ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Що стосується постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Вказане узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить висновку, що прокурор надав слідчому судді належні докази для безспірного висновку про необхідність накладення арешту та те, що ціль такого заходу забезпечення кримінального провадження узгоджується із завданнями кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.170 - 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000699 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., право власності на яку на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , номер відомостей про речове право: 59661198).

Заборонити будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам чи державним реєстраторам, нотаріусам та іншими особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію зміну власника вказаного нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, якіне були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленомуст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_10