Справа № 484/1309/22
Провадження № 1-КП/484/36/25
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

06 травня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт у виді ID картки НОМЕР_1 , виданий 20.03.2018 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

За участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_7 згідно заяви,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2022 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000977, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акту від 11.05.2022 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

31.12.2021 року об 11.00 годині по Проспекту Праці в м. Первомайську Миколаївської області на зупинці громадського транспорту між знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на ґрунті довготривалих неприязних відносин сталася суперечка, під час якої ОСОБА_5 , маючи намір спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність наслідків та бажаючи їх настання, умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область правої сторони обличчя останньої. Від отриманого удару ОСОБА_9 впала на землю. Після цього ОСОБА_5 схопив ОСОБА_9 правою рукою за волосся та при цьому тримаючи за волосся, наніс їй три і більше ударів в область скроні та черепу. Продовжуючи злочинні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , в той час, коли ОСОБА_9 перебувала по відношенню до нього в лежачому положенні, підтягнув її за волосся до лавки на зупинці та вдарив її головою об лавку два і більше разів. Окрім цього, в цей час ОСОБА_5 наніс один і більше ударів кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , а також притискав коліном правої ноги її стегно на правій нозі. Після завданих ударів ОСОБА_9 підвелась та почала втікати від ОСОБА_5 в бік території КНПМУПСД по Бульвару Миру, 53 у м. Первомайську Миколаївської області, але ОСОБА_5 наздогнав її біля входу до вказаного закладу, схопив за капюшон куртки та штовхнув на землю. Коли ОСОБА_9 була в лежачому положенні по відношенню до нападника, останній спричинив їй два і більше удари кулаками обох рук, схрещеними в пальцях, в область правого плеча та правого передпліччя. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді синців обличчя, синців правого плеча, синця правого передпліччя, синця правого стегна, садна правого колінного суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Спричинення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_9 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими останньою тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду підтримувала зазначене обвинувачення, від обвинувачення не відмовилась.

Частиною першою статті 125 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Тобто, відповідно до ст. 12 КК України таке кримінальне правопорушення є проступком, який згідно обвинувального акту вчинений 31.12.2021 року, тобто з дня його вчинення минуло більше чотирьох років, а вирок у справі ще не ухвалений.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За таких обставин строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на даний час скінчився.

Такий проступок не входить до переліку визначених ч.5,6 ст. 49 КК України кримінальних правопорушень, за якими звільнення від кримінальної відповідальності не допускається.

Відповідно до абз.3 ч.7 ст. 284 КПК України у разі, якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження бо ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 ч.2 цієї статті , не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 наведені вище положення закону, наявність підстав для закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав, при цьому він заявив, що усвідомлює, що таке звільнення не є з реабілітуючих підстав і не звільняє його від обов`язку відшкодувати завдану шкоду в разі її наявності, однак він не бажає продовження кримінального провадження і усвідомлює наслідки його закриття.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого, просив закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор проти закриття провадження у справі з наведених підстав не заперечувала, посилаючись на те, що така підстава передбачена законом, а на даний час строки притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним обвинуваченням дійсно скінчилися.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні у вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не явилася. Згідно поданої нею заяви просила розглянути справу в її відсутність, у вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ухвалою суду від 28.09.2022 року провадження в наданій справі було зупинено на підставі ч.1 ст. 335 КПК України у редакції Закону України № 2201-1Х від 14.04.2022 року, який набрав чинності 01.05.2022 року, до звільнення обвинуваченого з військової служби за мобілізацією.

В подальшому судом було перевірено інформацію про проходження обвинуваченим ОСОБА_5 військової служби за мобілізацією.

25.06.2024 року отримано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7955 від 17.06.2024 року /а.с.188/ про те, що з 08.01.2024 року військова служба під час мобілізації солдата ОСОБА_5 призупинена на підставі витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_3 № 23-РС від 11.02.2024 року.

Згідно витягу з вказаного наказу військову службу ОСОБА_5 призупинено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України (дизертирство) /а.с.189/. Вказані обставини підтверджуються повідомленням ТУ ДБР у м. Краматорську № 13-011954/24-кр від 30.07.2024 року, а також витягом з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000101 від 09.01.2024 року за тим фактом, що солдат ОСОБА_5 13.05.2023 року самовільно, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів, з метою ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби /а.с.193-195/. При цьому ОСОБА_5 про підозру в такому кримінальному провадженні не повідомлено.

За встановлених обставин ухвалою суду від 26.02.2025 року було змінено підстави зупинення наданого кримінального провадження, оголошено розшук обвинуваченого і зупинено провадження до його розшуку.

Ухвалою суду від 10.04.2025 року відновлено провадження у справі у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином встановлено, що протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто до 31.12.2023 року, обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся від суду, адже він був мобілізований до ЗСУ під час воєнного стану. Також відсутні дані про те, що ОСОБА_5 протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності вчинив новий злочин, адже у кримінальному провадженні № 0000101 від 09.01.2024 року йому не було повідомлено про підозру.

Період, коли ОСОБА_5 ухилявся від суду і перебував у розшуку, розпочався і закінчився вже після закінчення строку давності, тож не може впливати на його перебіг.

Враховуючи наведене, надане кримінальне провадження слід закрити.

Цивільний позов у справі не заявлений. Речові докази і судові витрати відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 49 КПК України, ст.ст. 284, 285, 288, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 0000977 від 31.12.2021 року закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: