Справа № 201/7180/25
Провадження № 1-кс/201/2710/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого з прокурором заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003652 від 28 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) від 18 квітня 2025 року, до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 15 червня 2025 року.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було встановлено достатньо доказів для повідомлення підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколами допиту учасників кримінального провадження і проведення інших процесуальних та слідчих дій.

З огляду на необхідність проведення комплексу слідчих дій зі збору доказів у вказаному кримінальному провадженні, постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 12 червня 2025 року, було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003652 від 28 грудня 2024 року до трьох місяців, тобто до 17 липня 2025 року.

У зв`язку із чим, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи продовження існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, при цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання і не виконання процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд клопотання задовольнити і продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої йому підозри, та просив застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість зазначених в клопотанні ризиків, у зв`язку з чим, враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та необхідність лікування підозрюваного, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003652 від 28 грудня 2024 року, за підозрою громадянина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

17 квітня 2025 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) від 18 квітня 2025 року, до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 15 червня 2025 року.

Постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 12 червня 2025 року, було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003652 від 28 грудня 2024 року до трьох місяців, тобто до 17 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимогами частини першої статті 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких належить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними, отриманими за результатами проведених процесуальних і слідчих дій, сукупність яких на даному етапі досудового розслідування, надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, слідчий суддя повністю погоджується з доводами, викладеними у наданому клопотанні щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і не зменшилися, враховуючи, що досудове слідство у цьому кримінальному провадженні не завершено, у зв`язку із чим, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, дивлячись на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що може бути обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Таким чином, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування. У зв`язку із чим, вказані ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

А отже, з огляду на характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 , а також з врахуванням даних про особу останнього і міцності соціальних зв`язків, слідчий суддя все ж таки доходить до висновку про те, що зазначені вище ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, при цьому, враховуючи, що на даний час у вказаному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих і процесуальних дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні належним чином доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що свідчить про обґрунтованість поданого клопотання, яке з цих підстав підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 липня 2025 року.

Також, оцінюючи посилання сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , суд не може беззаперечно визнати даний факт, як підставу неможливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних медичних висновків з приводу неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ізоляції від суспільства та неможливості надання медичної допомоги останньому в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на адресу суду надано не було.

Крім цього, посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків та позитивну характеристику підозрюваного суд не може прийняти як належні, оскільки зазначені данні стосовно обвинуваченого існували і на момент скоєння останнім інкримінованих стороною обвинувачення діянь, однак не виступили стримуючими факторами для забезпечення належної поведінки останнього.

Згідно абзацу третього ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого з прокурором заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 липня 2025 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо продовження строку тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 17 липня 2025 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.20 годині 12 червня 2025 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1