Провадження №: 1-кс/755/1485/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду скарги на постанову слідчого від 04.04.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000312, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 року,

встановив:

24 квітня 2025 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали заяви адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 передані в провадження судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого відводу адвокат посилається на те, що 22.04.2025 року ним в інтересах ОСОБА_4 подано скаргу на постанову від 04.04.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000312 від 08.03.2023 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2025 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) в провадженні № 1-кс/1457/25 до справи № 755/1161023 був визначений ОСОБА_5 .

Однак, в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в якому винесено оскаржувану постанову, слідчий суддя ОСОБА_5 вже розглядав скаргу захисника щодо відводу дізнавача, та, не надавши жодної належної мотивації, відмовив у її задоволенні. Вважає, що такий підхід, у поєднанні з ігноруванням очевидної системної бездіяльності та невиконання численних письмових вказівок процесуального керівника в межах кримінального провадження № 0000312 від 08.03.2023 року демонструє наявність ознак процесуальної упередженості судді на користь органів досудового розслідування - Дніпровського УП ГУНП у м. Києві. Сторона потерпілого вважає, що і умовах явного прояву недовіри до судді, який уже встиг проявити необґрунтовану лояльність до однієї із зі сторін, такий суддя повинен реалізувати своє право на самовідвід з метою дотримання засад неупередженості, що прямо передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та кримінальним процесуальним законодавством України. Постанову про закриття кримінального провадження від 04.04.2025 року наразі оскаржено у кримінальному провадженні, в якому слідчий суддя ОСОБА_5 раніше вже розглядав скаргу захисника, зокрема, щодо відводу дізнавача Дніпровського УП, і не вбачив жодних кримінальних процесуальних порушень, попри наявність конкретних фактів і посилань на норми кримінального процесуального законодавства.

У подальшому, в межах цього ж кримінального провадження було задокументовано значну кількість порушень, які визнавалась як процесуальним керівником прокурором, так й іншими суддями в межах справи № 755/11610/23 у тому числі шляхом винесення ухвал про відвід посадових осіб досудового розслідування, слідчого та прокурора. Така ситуація створює обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді, який вже проявив односторонню лояльність до органів досудового розслідування.

З огляду на зазначене, вважає, що подальший розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження цим же суддею ставить під сумнів саме мету судового контролю, а саме забезпечення законності та справедливості.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 обґрунтування, викладені в заяві про відвід, підтримав в повному обсязі. Зазначив, що викладена позиція відповідає позиції його клієнта. Зауважив, що ОСОБА_4 являється потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, та під час розгляду їх заяви про відвід дізнавача, суддею ОСОБА_5 , який здійснював її розгляд, було відмовлено. Враховуючи обґрунтування відмови, у них виникають сумніви щодо неупередженості судді, оскільки він не надає уваги доводам сторони захисту.

В судове засіданні інші викликані особи не прибули, що, в розумінні положень ст. 81 КПК України, не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Ознайомившись з доводами адвоката ОСОБА_6 про відвід, перевіривши їх наданими матеріалами справи, суддя дійшов наступного.

Відповідно до статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 5 статті 9 КПК України).

У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень статті 6 Конвенції щодо необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частина п`ята статті 80 КПК України регламентує, що відвід повинен бути вмотивованим.

Так, адвокат в обґрунтування відводу слідчому судді посилається на те, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя ОСОБА_5 вже розглядав скаргу адвоката ОСОБА_3 щодо відводу дізнавача, та, не надавши жодної належної мотивації, відмовив у її задоволенні, що викликає сумнів в забезпеченні слідчим суддею законності та справедливості під час розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи заяву про відвід слідчого судді, суддя звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні ЄСПЛ у справі ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) від 26 жовтня 1984 року зауважено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

В рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

В даному випадку заява адвоката ОСОБА_3 зводиться до незгоди з рішенням судді ОСОБА_5 під час розгляду ним скарги щодо відводу дізнавачу.

Однак, незгода учасника кримінального провадження з процесуальними діями та рішеннями судді, в тому числі з того чи іншого питання, не може бути підставою для відводу судді.

Відтак, факти та доводи, викладені у такій заяві, самі по собі не можуть бути підставою для відводу судді.

Таким чином, суддя вважає, що обставини, які можуть бути підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000312 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, заявником не доведені.

З огляду на наведене, заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суддя, -

постановив:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду скарги на постанову слідчого від 04.04.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000312, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити для відома учасникам судового провадження та судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Суддя ОСОБА_9