н/п 1-кс/766/5802/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , надійшла вищевказана скарга у якій заявник просить:

-скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Херсоні) ТУ ДБР у м.Мелітополі про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000018 від 25.02.2021.

В обґрунтування скарги заявником зазначено, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2025 постановлено зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м.Мелітополі розглянути клопотання ОСОБА_3 від 03.01.2025 року про залучення як потерпілого в кримінальному провадженні №0000018 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Постановою слідчого від 28.05.2025, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено. На вказану постанову заявник подав скаргу, яку ухвалою слідчого судді від 24.06.2025 задоволено, постанову слідчого знов скасовано.

27.06.2025 заявник знову звернувся до слідчого з клопотанням про визнання потерпілого, на що 03.07.2025 слідчим винесено постанову про відмову в його задоволенні.

З даною постановою заявник не згодний та вважає, що вона є передчасною та незаконною, а тому вона підлягає скасуванню.

У судове засідання заявник не з`явився, у справі наявна заява про можливість розгляду скарги у його відсутність.

У судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження викладені у ст.303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому розслідування може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі перебувають матеріали кримінального провадження №0000018 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2025 задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м.Мелітополі розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні.

Постановою від 28.05.2025 слідчим відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. Таке рішення слідчого обґрунтовано тим, що:

-заявником не зазначені жодні з оціночних критеріїв заподіяної йому майнової, фізичної чи моральної шкоди, спричиненої внаслідок можливої втрати матеріалів кримінального провадження чи речових доказів у ньому;

-на даний час об`єктивно не встановлена втрата речових доказів чи матеріалів кримінального провадження №0000270 від 29.12.2012;

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2025 задоволено скаргу ОСОБА_3 , постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 від 28.05.2025 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим скасовано.

При скасуванні постанови слідчого, слідчий суддя зауважив, що ОСОБА_3 у своєму клопотанні про визнання його потерпілим зазначено завдання йому шкоди, а також визнав хибними доводи слідчого про невстановлення втрати матеріалів кримінального провадження чи речових доказів.

27.06.2025 ОСОБА_3 повторно звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим.

Постановою від 03.07.2025 слідчим відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. Таке рішення слідчого обґрунтовано тим, що:

-втрата частини матеріалів кримінального провадження №0000270 від 29.11.2012, такі як медична картка №104 ХГБ від 11.02.2002; медична картка №11392 ХОБ від 22.08.1995; медична картка 7991 лікарні ім.А. і ОСОБА_5 від 02.07.2005; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 27.07.2018; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 27.10.2018; висновок судової експертизи ОНДІСЕ від 15.09.2017; висновок судової експертизи КНДІСД від 22.12.2018 не заподіюють матеріальної шкоди заявнику ОСОБА_3 , оскільки не порушують його право власності та інші майнові його інтереси;

-в клопотанні про визнання потерпілим, ОСОБА_3 не зазначено та не надано жодних доводів, що він являється спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_8 від 31.01.2006, що свідчить про непідтвердженість порушення його майнових прав.

Крім того слідчий зазначає, що заявник не позбавлений права звернутись до нотаріуса для отримання дублікату заповіту.

За змістом ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3 ст.55 КПК України).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно зі ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування цієї обставини, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого (зокрема право підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення).

Кримінальний процесуальний закон передбачає право слідчого або прокурора відмовити особі у визнання її потерпілою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди (ч.1, 5 ст.55 КПК України).

Разом з цим, досліджуючи мотиви прийнятою слідчим постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий суддя зазначає, що слідчим не здійснено перевірку доводів ОСОБА_3 про спричинення йому шкоди про яку той зазначає, а лише формально зазначено про її недоведеність. При цьому, слідчим не вчинено жодної дії спрямованої на підтвердження або спростування наявності шкоди у потерпілого. Обґрунтування постанови зводиться здебільшого до аналізу нормативно-правових актів, а не на встановлені фактичні обставини.

Згідно ч.ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 369 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 від 03.07.2025 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1