справа № 361/3190/22
провадження № 1-кп/361/448/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000995 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив :

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000995 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно обвинувального акту що 27 червня 2022 року приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. В. Чорновола, біля буд. № 13, де у нього на ґрунті словесної суперечки з раніше невідомим ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

Того ж дня, приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи напроти останнього умисно наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи з лівого боку потерпілого ОСОБА_6 .

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, двох забійних ран на верхній та нижній губах зліва, підшкірної гематоми в лівій виличній області, які відповідно до висновку експерта № 83 від 0.07.2022 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, прохав суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечувала щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, подали до суду письмові заперечення, в яких вказують на те, що обвинувачений умисно ухилявся від судового розгляду справи протягом 5 (п`яти) календарних місяців, тому строк давності для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України підлягає подовженню на строк ухилення та закінчується 27 листопада 2025 року.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироку сплинуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, прохав суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що з дня скоєння інкримінованого кримінального правопорушення з 27 червня 2022 року по 03 вересня 2025 року, минуло понад три роки, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Крім цього представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних витрат у розмірі 245 360 гривень.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені у даному випадку витрати є витратами на правову допомогу, надану представником потерпілого чи представником цивільного позивача, відповідно до правил ч. 2 ст. 120 КПК України. Підтвердження підстави та розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, входить до предмета доказування у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 КПК України. На таке застосування закону звертав увагу судів і Верховний Суд (ухвала від 22.10.2021 р. у справі №724/853/19).

Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_7 надано ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року, акт приймання-передачі №1 до договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року, детальний опис наданої правової допомоги до Акту приймання-передачі №1 до договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року з конкретизацією наданих послуг та їх вартості, в той же час будь-яких підтверджуючих документів, що підтверджують реальну оплату потерпілим послуг адвоката суду не надано. В свою чергу в судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтвердив, що такі кошти на даний час потерпілий не сплатив.

Оскільки чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч.1 ст.124 КПК України), а також адвокатом ОСОБА_7 не надано суду достовірних, належних доказів (документів), які підтверджують оплату потерпілим послуг адвоката, то з урахуванням викладеного у своїй сукупності суд дійшов висновку, про відсутність підстав для стягнення з обвинуваченого вказаних витрат.

З огляду на викладене та керуючись ст. 49 КК України, ст. 120, 124, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст.ст. 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

Кримінальне провадження №0000995 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Заяву представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат у розмірі 245 360 гривень, залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 та його представникові ОСОБА_7 право на звернення з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та стягнення процесуальних витрат, в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1