Номер провадження: 11-сс/813/872/25
Справа № 495/4915/23 1-кс/495/662/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 11.04.2025, якою було відмовлено у задоволені його скарги на постанову дізнавача про відмову у залученні в якості потерпілого у к/п №0000095 від 22.03.2023

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_4 про відмову у залученні в якості потерпілого у к/п №0000095 від 22.03.2023

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, заявник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апеляційної скаргиОСОБА_3 , приходжу до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 3 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України.

Ухвала про відмову у задоволенні скарги на рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілим у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому за змістом ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже процесуальним законом визначено саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді (іншого ніж ті, що включені до ст. 309 КПК України ).

Не передбачена така можливість і ч. 3 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Водночас, у випадку прийняття рішення про відмову у визнанні особи потерпілою, вона має процесуальний статус іншого учасника кримінального провадження - заявника та користується правами, визначеними ст. 60 КПК України, або ж в залежності від обставин досудового розслідування особа може повторно звернутися з клопотанням про визнання потерпілим. Крім того, у особи є можливість за відповідних обставин реалізувати таке своє право під час судового провадження в суді першої інстанції та звернутись з клопотанням про визнання потерпілим.

Такий висновок судді-доповідача узгоджується з правою позицією викладеною в ухвалі колегією суддів Другої судової палати ККС у складі ВС від 03.04.2025 по справі № 308/2660/25 (провадження № 51 -1152 ск 25).

Окрім того, відповідно до висновку щодо застосовування норм процесуального права, викладеним у постанові Об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 646/3986/19, перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

У даному конкретному провадженні слідчий суддя ухвалив рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню і не обмежує права, свободи та інтереси особи.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

За таких обставин, на думку судді-доповідача, ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 11.04.2025 про відмову у задоволенні скарги на рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілим оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 11.04.2025, якою було відмовлено у задоволені його скарги на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_4 про відмову у залученні в якості потерпілого у к/п №0000095 від 22.03.2023.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2