Справа № 526/2076/25
Провадження № 1-кп/526/424/2025
В И Р О К

іменем України

21 серпня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження № 0000320 від 14.06.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, де сторонами кримінального провадження є прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

13 червня 2025 року о 21 годині 51 хвилина поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Миргородського РВН ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є працівниками правоохоронних органів, а згідно ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, та згідно посадових обов`язків, здійснюють роботу, пов`язану із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, на площі Миру в місті Гадяч Миргородського району Полтавської області зупинили автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким повторно, без посвідчення водія та відповідного права керував ОСОБА_6 .

У ході спілкування поліцейськими було повідомлено ОСОБА_6 про порушення ним п. 2.4 «А» ПДР України та необхідність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із керуванням останнім транспортним засобом без відповідного права та посвідчення.

У цей момент у ОСОБА_6 , який усвідомлював, що не має права керувати транспортним засобом та вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, зокрема у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєне, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовим особам неправомірну вигоду за не вчинення ними дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме: не складання стосовно нього адміністративного протоколу за порушення п. 2.4 «А» ПДР України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 о 22 годині 12 хвилин цього дня, достовірно знаючи, що вищевказані поліцейські є службовими особами, умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, в ході розмови в середині службового автомобіля, неодноразово висловив словесну пропозицію надати поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 5000 грн. за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.4 ПДР України.

В подальшому інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Миргородського РВН ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 360988 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно та підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Згідно зі ст. 65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 скоєно кримінальне правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Враховуючи його вік та стан здоров`я, як особистість ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується з задовільного боку, раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, та оцінюючи поведінку ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Ошурко проти України» (остаточне рішення від 08.12.2011 року), в якій зазначено, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність; це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції; кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувається за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь його небезпечності для суспільства не перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді штрафу в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази по провадженню

відомості про особу, які долучені прокурором, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1