Справа № 375/935/25
Провадження № 1-кс/375/86/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року селище Рокитне

Слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 18 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Першотравневе, Білоцерківського району, Київської області, українець, громадянин України, учень ДПТНЗ «Рокитнянський професійний ліцей», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 ,

педагога (психолога) ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року на розгляд слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратуру Київської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 17 квітня 2025 року, у нічну пору доби, а саме близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебував в центрі села Виговське (Першотравневе) Білоцерківського району Київської області та шукав можливість дістатися сусіднього населеного пункту села Шубівка Обухівського району Київської області.

Надалі, у неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що знаходився в гаражному приміщенні на прибудинковій території домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , проникнувши на його територію.

Після цього, ОСОБА_5 підійшов до гаражного приміщення та відкинувши відкритий навісний замок воріт, незаконно проник до його середини де відчинив двері автомобіля марки «ВАЗ 2107» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, сів на водійське сидіння та невстановлеиим шляхом привів двигун внутрішнього згорання вказаного автомобіля в дію. Після чого, відчинивши ворота, виїхав із території домоволодіння АДРЕСА_2 та поїхав у напрямку села Шубівка Обухівського району Київської області.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_5 рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ 2107» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, зупинив автомобіль «ВАЗ 2107» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску неподалік будинку АДРЕСА_3 , після чого з місця події зник, залишивши автомобіль на трав`яній галявині.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000126 від 18 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, встановлено факт незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинений з проникненням у приміщення домоволодіння АДРЕСА_2 .

18 квітня 2025 року об 11 год 20 хв ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

18 квітня 2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненим з проникненням у приміщення, за вчення якого, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 ,у вчиненні злочину, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події, шо за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місцевості, шо за адресою: АДРЕСА_3 .

- протоколом затримання з порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 , за вчинення ч.2 ст.289 КК України;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, так як їх покази мають суттєве значення як доказ та попередження вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тим самим орган досудового розслідування вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_5 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз.

- пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушення так як підозрюваний ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів, стипендію за місцем навчання не отримує, і як наслідок не має засобів для задоволення побутових потреб. Тому у разі перебування ОСОБА_5 , на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів.

Окрім того, слід акцентувати увагу на соціально-небезпечній поведінці підозрюваного, якого 7 квітня 2025 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000112 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Однак, даний факт не став перешкодою для вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. 8 квітня 2025 року ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000112 обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. При цьому, ОСОБА_5 порушивши обов`язки, покладені на нього слідчим суддею, вчинив нове кримінальне правопорушення саме у нічний час.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язане з високим ступенем ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність ризику впливу на свідків та потерпілого, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що у органу досудового розслідування відсутні будь-які данні про осіб, які заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_13 у вигляді домашнього арешту пов`язана з наявністю високого ступеню ризиків впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від органів досудового розслідування та суду.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_5 , особу підозрювану та визнати реальну небезпеку, можливість її ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також зазначив, що 8 квітня 2025 року в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, під час якого він власне і вчинив це кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Сторона захисту у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та просили застосувати цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя доходить таких висновків.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

За змістом ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний західу вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний,обвинувачений невиконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що цепідтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до ранішене судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі настрок понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі настрок понадтри роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У рішенні у справі «Баришевський проти України», що було ухвалено 26.02.2015 р. Європейський суд констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , оскільки національні судові органи, приймаючи рішення про продовження строку тримання заявника під вартою, обґрунтували таке рішення за допомогою шаблонних формулювань, не розглядаючи індивідуальне становище заявника.

Таким чином, обґрунтування доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя констатує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. На даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає доведеним ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя зазначає таке.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що вразі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, тому доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, в тому числі поведінкою підозрюваного, яка стосується об`єктивних ознак складу злочину та відношенням до вчиненого.

Тому вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого суд враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Отже, прокурором не доведено обставин, які б свідчили про можливість запобігти цим ризикам виключно шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам. Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не порушує права та свободи підозрюваного, зважаючи на наявні ризики.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_5 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Щодо покликання прокурора, що є інше кримінальне провадження, в межах якого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, під час якого він власне і вчинив це кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слдічий суддя звертає увагу, що в силу дії ч. 1 ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Питання ж порушення ОСОБА_5 умов запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні має вирішуватися в ході розгляду кримінального провадження, в якому такий обрано.

Керуючись ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376, 492 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 16червня 2025 року включно.

На час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такі обов`язки:

п. 1 цілодобово перебувати за місцем свого проживання;

п. 2 прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках цього кримінального провадження або суду за першим викликом;

п. 3 утримуватись від спілкування зі свідками щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0000126;

п. 4 повідомляти службову особу (слідчого, прокурора) або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

п. 5 здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України;

п. 6 носити електронний засіб контролю.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід. Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання до відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає до негайного виконання.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником, законним представником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та оголошений 22 квітня 2025 року о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_14