Справа № 487/135/25
Провадження № 1-кс/487/3090/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

встановив:

25.06.2025 старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 02.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

25.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив про його задоволення.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив врахувати дані про особу, а саме те, що його підзахисний одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання. Крім того з приводу підозри зазначив, що продажем наркотичних речовин не займався, але сам вживав канабіс, з іншими підозрюваними не знайоми .

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 02.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та 30.09.2024, близько 18:22 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , збув, шляхом продажу за 2000 гривень, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/5298-НЗПРАП від 29.10.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, маса якого складає 38,75 г., яку у подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 30.09.2024 на автодорозі Старосілля-Архангельське, Бериславського району, на відстані 2 км. від с. Старосілля, Бериславського району.

Крім того ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та 31.03.2025, близько 10:57 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , збув, шляхом продажу за 800 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-25/1894-НЗПРАП від 04.04.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, маса якого складає 19,543 г., яку у подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 31.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

24 червня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_4 на підставі ст. 271 КПК України, відповідно до якого 30.09.2024 ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину рослинного походження, схожу на канабіс шляхом продажу за 2000 гривень; висновком експерта № СЕ-19/122-25/5298-НЗПРАП від 29.10.2024, відповідно до якого надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження з пряним запахом (речовина, яку ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 30.09.2024) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 38,75 г; допитом свідка ОСОБА_8 який показав, що 30.09.2024 він приймав участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_4 , а саме за отримані грошові кошти від співробітників поліції у сумі 2000 гривень свідок придбав у ОСОБА_4 наркотичний засіб, який в подальшому видав працівникам поліції; допитами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які показали, що 30.09.2024 вони були присутніми в якості понятих під час вручення грошових коштів ОСОБА_8 для здійснення останнім оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_4 , а також під час видачі останнім працівникам поліції полімерного пакету рожевого кольору в якому знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яку він придбав у ОСОБА_4 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_4 на підставі ст. 271 КПК України, відповідно до якого 31.03.2025 ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину рослинного походження, схожу на канабіс шляхом продажу за 800 гривень; висновком експерта № СЕ-19/122-25/1894-НЗПРАП від 04.04.2025, відповідно до якого надана на експертизу дрібно подрібнена речовина рослинного походження буро-зеленого кольору з пряним запахом (речовина, яку ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 31.03.2025) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 19,543 г; допитом свідка ОСОБА_8 який показав, що 31.03.2025 він приймав участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_4 , а саме за отримані грошові кошти від співробітників поліції у сумі 800 гривень свідок придбав у ОСОБА_4 наркотичну речовину, яку в подальшому видав працівникам поліції; допитами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які показали, що 31.03.2025 вони були присутніми в якості понятих під час вручення грошових коштів ОСОБА_8 для здійснення останнім оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_4 , а також під час видачі останнім працівникам поліції двох поліетиленових згортків в яких знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору, яку він придбав у ОСОБА_4 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи відносно ОСОБА_4 , на підставі ст. 260 КПК України, відповідно до якого 31.03.2025 ОСОБА_8 передав грошові кошти ОСОБА_4 , а той через деякий час передав ОСОБА_8 два поліетиленових пакети з невідомою речовиною рослинного походження; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно відносно ОСОБА_4 , на підставі ст. 263 КПК України, яким підтверджується причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Фактичні дані, які містяться у наданих органом досудового розслідування доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з такого: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, крім цього тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину (зокрема це позбавлення волі) може спонукати його залишити місце проживання; підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню, встановлюється їх місцезнаходження, тому знаходячись на свободі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не надавати свідчення або змінити раніше надані свідчення, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки останній не працевлаштований, не має джерел доходу, протягом тривалого часу займається збутом особливо небезпечних психотропних речовин, що є його одним із джерел доходів. Крім того на даний час досудовим розслідуванням не встановлено хто саме є постачальником вказаних речовин ОСОБА_4 , а тому, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчинити дії направлені на продовження своєї злочинної діяльності.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Так у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно з рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, не працевлаштований, вчинив кримінальні правопорушення в період воєнного стану.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

При цьому слідчий суддя вважає неспроможними доводи захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Окрім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, та його роль у вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою до 22.08.2025 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 22.08.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1