Справа № 487/1166/25
Провадження № 1-кс/487/2599/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001548 від 16.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , до 26.06.2025.

Клопотання обґрунтоване тим, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , не зменшилися та продовжують існувати. Так, на думку прокурора, продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. 18.04.2025 ОСОБА_5 було звільнено з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням застави. Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків спливає 22.05.2025, проте завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно провести огляд мобільного телефону, вилученого під час проведення обшуку від 25.03.2025, вирішити питання щодо зняття наданих грифів секретності з матеріалів проведення негласних слідчих (розшукових) дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України, в т.ч. щодо відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, після чого вручити їх сторонам.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання і просила його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти продовждення строку дії обов`язків, визначених раніше ухвалою слідчого судді.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Частиною третьою ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001548 від 16.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до положень постанови Верховної Ради України № 2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян без відповідного на те дозволу.

Відповідно до Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення проти громадської безпеки.

Так, у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої особи ОСОБА_5 , діючи без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав бойову ручну осколкову гранту оборонної дії типу Ф-1, яка є вибуховим пристроєм, що належить до категорії боєприпасів та складається з корпусу оборонної ручної осколкової гранати типу Ф-1 та підривача - уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2, яку незаконно переніс до приміщення контейнеру для перевезення вантажу під № 515, який стаціонарно розміщений на території АГК «Парма», за адресою: місто Миколаїв, вулиця Індустріальна, № 10, де в подальшому незаконно її зберігав.

16.10.2024 приблизно о 13:00 годині, більш точного часу під час проведеного досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з корисливим мотивом, не маючи передбаченого законом дозволу, перебуваючи на території АГК «Парма» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Індустріальна, № 10, незаконно збув ОСОБА_6 за грошову винагороду у сумі 1 700 гривень корпус оборонної ручної осколкової гранати типу Ф-1 та підривач - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойових припасів основного призначення.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої особи, діючи без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав пістолет, який є ненормативною стрілецькою вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки шумового (стартового) пістолету STALKER MOD 914 - UK № НОМЕР_1 , шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору в стволі сплавом металу.

Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_5 незаконно переніс до місця своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.

Так, 15.11.2024, о 16:01 ОСОБА_5 , діючи з корисливим мотивом, не маючи передбаченого законом дозволу, біля квартири АДРЕСА_2 незаконно збув ОСОБА_6 за грошову винагороду у сумі 1 500 гривень пістолет, який являється ненормативною стрілецькою вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки шумового (стартового) пістолету STALKER MOD 914 - UK № НОМЕР_1 , шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору в стволі сплавом металу.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої особи, діючи без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав 37 патронів калібру 5,45 мм, які являються бойовими припасами.

Вказані бойові припаси ОСОБА_5 незаконно переніс до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.

Так, 31.01.2025 приблизно о 14:00, більш точного часу під час проведеного досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з корисливим мотивом, не маючи передбаченого законом дозволу, біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно збув ОСОБА_6 за грошову винагороду у сумі 1 000 гривень 37 патронів калібру 5,45 мм, які належать до військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої особи, діючи без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав 2 корпуси гранат РГД-5 та два підривача типу УЗРГМ-2, які незаконно переніс до приміщення контейнеру для перевезення вантажу під № 515, який стаціонарно розміщений на території АГК «Парма», за адресою: місто Миколаїв, вулиця Індустріальна, № 10, де в подальшому, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав до моменту їх вилучення працівниками правоохоронних органів.

Так, 25.03.2025 в період часу з 13:42 по 15:46 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва було проведено обшук контейнеру для перевезення вантажу під № 515, який стаціонарно розміщений на території АГК «Парма» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Індустріальна, № 10, яким користується ОСОБА_5 , під час проведення якого було виявлено та вилучено 2 корпуси гранати РГД-5, які, згідно з довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових речовин, відносяться до ІІІ категорії обмежено небезпечний, та 2 підривача типу УЗРГМ-2, які згідно з довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових речовин відносяться до ІІ категорії небезпечний.

26.03.2025 слідчим слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_7 в порядку ст. ст. 208-211, 213 КПК України затриманий ОСОБА_5 , якого цього ж дня повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні, носінні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою сілчдого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.05.2025 з визначенням розміру застави 121 120 грн, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти. Також, у разі звільнення під заставу зобов`язано ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтовується наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження: даними рапорту про реєстрацію кримінального правопорушення; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 16.10.2024, де зазначено, що 16.10.2024 ОСОБА_5 продав йому корпус гранти Ф-1 із підривачем за 1 700 гривень; протоколу огляду предметів корпусу гранати типу Ф-1 та підривача типу УЗРГМ-2, виданих ОСОБА_6 ; висновку експерта № СЕ-19/115-24/21287-ВТХ від 19.02.2025, де зазначено, що видані ОСОБА_6 предмети, це корпус оборонної ручної осколкової гранати типу Ф-1 та підривач - уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойових припасів основного призначення; протоколу контролю за вчиненням злочину від 16.11.2024, де описано хід контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі вогнепальної зброї у ОСОБА_5 , яка мала місце 15.11.2024; висновку експерта № СЕ-19/115-24/21257-БЛ від 21.11.2024, де вказано, що предмет виданий ОСОБА_6 являється ненормативною стрілецькою вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки шумового (стартового) пістолету STALKER MOD 914 - UK № НОМЕР_1 , шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору в стволі сплавом металу; протоколу контролю за вчиненням злочину від 01.02.2025, де описано хід контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі бойових припасів у ОСОБА_5 , яка мала місце 31.01.2025; висновку експерта № СЕ-19/115-25/2063-БЛ від 05.02.2025, де вказано, що предмети у кількості 37 шт. належать до військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, калібру 5,45 мм; протоколу обшуку контейнеру для перевезення вантажу під № 515, який стаціонарно розміщений на території АГК «Парма», за адресою: місто Миколаїв, вулиця Індустріальна, №10, та який перебуває у власності ОСОБА_5 , в ході якого, серед іншого, виявлено 2 корпуси гранати РГД-5, та 2 підривача типу УЗРГМ-2; висновку експерта № СЕ-19/115-25/5016-БЛ від 27.03.2025, де вказано, що предмети, надані на дослідження є двома корпусами бойових ручних осколкових з гранат наступальної дії типу РГД-5; засобами підриву, а саме двома уніфікованим бойовими підшивачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2).

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Так, злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. А тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, суд вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Прокурором в судовому засіданні доведено також продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, за версією органу досудового розслідуваненя, ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів, вдався з корисливих мотивів до незаконного збуту бойових припасів та вогнепальної зброї. До Заводського районного суду міста Миколаєва (справа № 487/1524/25, провадження № 1-кп/487/475/25) 13.03.2025 направлено для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

А за такого, слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну протиправну діяльність, пов`язану з незаконним поводженням з вогнепальною зброєю та бойовими припасами.

Судом також враховано наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1976 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась, міцність соціальних зв`язків, зокрема, підозрюваний розлучений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає однією сім`єю з жінкою та її дитиною 2013 року народження, має на утриманні дитину 2013 року народження, працює неофіційно; репутацію підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів.

Строк виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 спливає 22.05.2025, проте завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно провести огляд мобільного телефону, вилученого під час проведення обшуку від 25.03.2025, вирішити питання щодо зняття наданих грифів секретності з матеріалів проведення негласних слідчих (розшукових) дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, після чого вручити їх сторонам.

Постановою керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_8 від 16.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0001548 від 16.10.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 26.06.2025 року.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому продовження строку виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків дасть можливість запобігти зазначеним вище ризикам.

А за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити до 26.06.2025 строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2025 на підозрюваного ОСОБА_5 , зобов`язавши його:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, а саме: міста Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1