Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2829/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/335/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників майна ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №296/2829/25 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.04.2025, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000490 від 21.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини та 740 пластикових (полікарбонатних) тар об`ємом 18,9 л, які містять наліпку «Причиста» (порожня) шляхом заборони їх відчуження, постановити нову ухвалу в цій частині, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою в цій частині. Вказує, що вилучені пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини та 740 пластикових тари об`ємом 18,9 л, які містять наліпку «Причиста» (порожні) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки ці об`єкти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому арешт вказаного майна без заборони розпорядження та користування не забезпечить збереження речових доказів. Крім того зазначає, що може виникнути необхідність у поданні цивільного позову з метою відшкодування збитків, отриманих в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого за місцем видобування корисної копалини, а саме об`єкту нерухомості та прилеглої до нього території, що за адресою: Житомирська область Радомишльський район, с. Товсте, вул. Центральна, 1-а, на земельній ділянці з кадастровим номером 182508304:03:0021:0005, а саме: 141 (сто сорок одна) пластикова (полікарбонатна) тара 18.9 л., заповнена прозорою речовиною, яка містить наліпку «Причиста», верх яких скріплено платинованими бирками з наліпкою пломбування; 740 пластикова (полікарбонатна) тара 18.9 л., яка містить наліпку «Причиста», (порожня); дві проби води, відібрані за участю спеціаліста; пристрій для фасування (пломбування) пластикової тари; два пластикових ящика з пластиковими бирками; пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000490 від 21.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали УСР в Житомирській області ДСР НП України, з яких вбачається, що службові особи суб`єкта господарювання, діючи за попередньою змовою між собою та іншими фізичними особами, в порушення встановлених правил використання надр, зокрема вимог ст. 23 Кодексу України «Про надра», без отримання спеціального дозволу на користування надрами, здійснюють видобування корисної копалини загальнодержавного значення на території Житомирської області, а саме підземних вод, які використовують для виробництва фасованої питної води, для її подальшої реалізації кінцевим споживачам.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ТОВ «Води Полісся» () за попередньою змовою групою осіб, з метою власного збагачення, налагодили механізм з незаконного видобутку питних підземних вод, що є корисною копалиною загальнодержавного значення, за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Товсте, вул. Центральна, 1-А на земельній ділянці :03:0021:0005 не маючи на це відповідного дозволу на користування надрами. Після чого налагодили механізм фасування води у пластикову (полікарбанатну) тару 18.9 л., для її подальшого продажу третім особам.

Вказані дії напряму порушують ст. 23 Кодексу України «Про надра» відповідно до якої землевласники і землекористувачі мають право без спеціального дозволу видобувати підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, оскільки посадові особи ТОВ «Води Полісся», не отримували спеціального дозволу на право видобутку корисної копалини загальнодержавного значення у Державні службі геології та надр України.

Так, 15.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира справа № 296/1773/25 від 20.02.2025 року, проведено обшук за місцем видобування корисної копалини, а саме об`єкту нерухомості та прилеглої до нього території, що за адресою: Житомирська область Радомишльський район, с. Товсте, вул. Центральна, 1-а, на земельній ділянці з кадастровим номером 182508304:03:0021:0005, в ході якого виявлено та вилучено: 141 (сто сорок одна) пластикова (полікарбонатна) тара 18.9 л., заповнена прозорою речовиною, яка містить наліпку «Причиста», верх яких скріплено платинованими бирками з наліпкою пломбування; 740 пластикових (полікарбонатних) тар 18.9 л., які містять наліпку «Причиста» (порожня); дві проби води відібрані за участю спеціаліста; пристрій для фасування (пломбування) пластикової тари; два пластикових ящика з пластиковими бирками; пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини.

З метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вказане майно, яке вилучено під час обшуку 15.03.2025 року.

Враховуючи, що слідчим доведена необхідність накладення арешту на 740 пластикових (полікарбонатних) тар 18.9 л., які містять наліпку «Причиста», (порожня) та пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини, які визнані речовими доказами шляхом заборони відчуження цього майном з метою його збереження та запобігання можливості його відчуження, слідчий суддя частково задовольнив клопотання слідчого. Проте, враховуючи, що власником пристрою для рахування об`єму видобутої корисної копалини, а саме води є ОСОБА_9 , який має дозвіл на спеціальне водокористування з 24.05.2017 року №575-У до 24.05.2027 року, а також те, що позбавлення ТОВ «Води Полісся» права розпорядження та користування 740 пластиковими (полікарбонатними) тарами, які містять наліпку «Причиста» (порожня), суттєво позначиться на інтересах інших осіб та призведе до надмірного обтяження підприємницької діяльності товариства, слідчий суддя вважав, що відсутня необхідність у накладенні арешту на вказане майно шляхом заборони права розпорядження та користування ними.

Щодо накладення арешту на 141 (сто сорок одну) пластикову (полікарбонатну) тару 18.9 л., заповнену прозорою речовиною, яка містить наліпку «Причиста», верх яких скріплено платинованими бирками з наліпкою пломбування, дві проби води відібрані за участю спеціаліста; пристрій для фасування (пломбування) пластикової тари та два пластикових ящика з пластиковими бирками, то слідчий суддя вважав, що в цій частині є підстави для задоволення клопотання слідчого в повному обсязі, оскільки вказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому накладення арешту на нього є необхідним з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку представника власників майна адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді оскаржується прокурором лише в частині накладення арешту на пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини та 740 пластикових (полікарбонатних) тар об`ємом 18,9 л, які містять наліпку «Причиста» (порожня) шляхом заборони їх відчуження, тому в іншій частині ухвала слідчого судді апеляційним судом не перевіряється.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000490 від 21.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України

Згідно витягу з ЄРДР, службові особи суб`єкта господарювання, діючи за попередньою змовою між собою та іншими фізичними особами, в порушення встановлених правил використання надр, зокрема вимог ст. 23 Кодексу України «Про надра», без отримання спеціального дозволу на користування надрами, здійснюють видобування корисної копалини загальнодержавного значення на території Житомирської області, а саме підземних вод, які використовують для виробництва фасованої питної води, для її подальшої реалізації кінцевим споживачам(а.п. 5).

15.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира справа № 296/1773/25 від 20.02.2025 року, проведено обшук за місцем видобування корисної копалини, а саме об`єкту нерухомості та прилеглої до нього території, що за адресою: Житомирська область Радомишльський район, с. Товсте, вул. Центральна, 1-а, на земельній ділянці з кадастровим номером 182508304:03:0021:0005, в ході якого виявлено та вилучено певне майно, в тому числі і 740 пластикових (полікарбонатних) тар 18.9 л., які містять наліпку «Причиста» (порожня) та пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини (а.п.9-16).

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 15.03.2025 вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні (а.п.17-19).

Підставою для накладення арешту на вказане майно слідчий зазначив збереження речових доказів.

Згідно ухвали слідчого судді, стороною обвинувачення доведена необхідність накладення арешту на 740 пластикових (полікарбонатних) тар 18.9 л., які містять наліпку «Причиста» (порожня) та пристрій для рахування об`єму видобутої корисної копалини, як речовий доказ шляхом заборони відчуження. Проте, враховуючи, що власником пристрою для рахування об`єму видобутої корисної копалини, а саме : води - є ОСОБА_9 , який має дозвіл на спеціальне водокористування (бювет «Причиста) з 24.05.2017 року №575-У до 24.05.2027 року, а також те, що позбавлення ТОВ «Води Полісся» права розпорядження та користування 740 пластикової тари, яка містить наліпку «Причиста» (порожня), суттєво позначиться на інтересах інших осіб та призведе до надмірного обтяження підприємницької діяльності товариства, слідчий суддя дійшов висновку, що необхідності накладення арешту на це майно шляхом заборони права розпорядження та користування не вбачається.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що власником пристрою для рахування об`єму видобутої корисної копалини, а саме води є ОСОБА_9 , який має дозвіл на спеціальне водокористування з 24.05.2017 року №575-У до 24.05.2027 року, а власником 740 пластикових (полікарбонатних) тар 18.9 л., які містять наліпку «Причиста» (порожня), являється ТОВ «Води Полісся».

Доводи апелянта про те, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та є, на думку прокурора, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не можуть слугувати безумовною підставою для накладення арешту на вказане майно із забороною права розпорядження та користування.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не навів беззаперечних доказів щодо намагань власників приховати, знищити, зіпсувати це майно.

Відповідно до ч.1 ст.23 Кодексу України «Про надра» землевласники і землекористувачі в межах земельних ділянок, які перебувають у їх власності або користуванні, мають право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, не пов`язаних із відчуженням видобутих корисних копалин, корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до 2 метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 метрів кубічних на добу.

Відповідно до п.7 розділу Х « Перехідних положень» Кодексу України «Про надра» суб`єкти господарювання, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами" здійснюють видобування підземних вод для надання послуг питного водопостачання без спеціального дозволу на користування надрами, зобов`язані отримати спеціальний дозвіл на користування надрами без проведення аукціону (електронних торгів) у порядку, визначеному цим Кодексом, протягом 12 місяців з дня скасування або припинення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Враховуючи наявність у власника вказаної земельної ділянки ОСОБА_9 дозволу на спеціальне водокористування №575-У терміном з 24.05.2017 до 24.05.2027 року та положення п.7 розділу Х «Перехідних положень Кодексу України «Про надра», а також обмеження права власності завданням кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчій суддя дійшов обгрунтованого висновку про арешт вилученого пристрою для рахування об`єму видобутої корисної копалини, який належить ОСОБА_9 та 740 пластикових (полікарбонатних) тар 18.9 л., які містять наліпку «Причиста» (порожніх), власником яких є ТОВ «Води Полісся», шляхом заборони їх відчуження.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що може виникнути необхідність у поданні цивільного позову з метою відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах клопотання відсутній цивільний позов на час розгляду. Крім того, підставою арешту майна в клопотанні зазначено : збереження речових доказів.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про можливість застосування найменш обтяжливого способу арешту вказаного майна із забороною розпорядження, що на думку колегії суддів належним чином забезпечить збереження даних речових доказів та не призведе до обмеження підприємницької діяльності приватних підприємств.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно повідомлення голови Державної служби геології та надр станом на 25.03.2025 у ТОВ «Води Полісся» та ФОП ОСОБА_10 відсутні спеціальні дозволи на користування надрами (а.п.110).

Крім того, згідно листа начальника управління геології Держгеонадра України за 2017 рік Держгеонадра вважало можливим видати дозвіл ОСОБА_9 (бювет «Причиста») на термін 5 років для водозабору при обов`язковому виконанні певних умов, в тому числі і у разі використання підземних вод для питного водопостачання суб`єкт господарювання повинен одержати спеціальний дозвіл на користування надрами, з урахуванням особливостей, передбачених ст.23 Кодексу України про надра (а.п.89).

Водночас, дозвіл на спеціальне користування ОСОБА_9 (бювет «Причиста») виданий 24.05.2017 терміном на 10 років (а.п.86-87). Більш того, відповідно до повідомлення Голови Держгеонадра від 23.05.2025 за адресою розташування свердловини : АДРЕСА_1 , спеціальні дозволи на користування надрами відсутні (а.п.110).

Отже, матеріали провадження містять певні суперечності, які підлягають вирішенню під час досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих розшукових дій.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.04.2025, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000490 від 21.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :