Справа № 728/2115/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/426/25
Категорія - застава. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваної ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Бахмацьким районним судом Чернігівської області, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженки с. Головеньки Борзнянського району Чернігівської області, з вищою освітою, яка працює на посаді менеджера (управителя) з логістики ТОВ «Гетьманське», заміжня, має на утриманні дитину з особливими потребами, проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13 жовтня 2025 року, з покладенням обов`язків на підставі ч.5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та обираючи особисте зобов`язання, слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Тоді як ризики, передбачені п.4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, на переконання слідчого судді, є лише припущеннями. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, може бути досягнуто шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційної скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, скасувати та постановити нову, якої задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 546 535 гривень 36 коп.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_6 підозрюється у пособництві в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Підкреслює, що в даному випадку мають місце ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Таким чином, на думку апелянта, саме сукупність усіх обставин провадження та наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкості покарання, більш м`який запобіжний захід ніж застава не буде достатнім для запобігання ризикам у кримінальному провадженні. Вважає, що з урахуванням спричиненого збитку кримінальним правопорушенням, саме застава у розмірі 1 546 535 грн. 36 коп. буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрювану та її захисника, які заперечували проти аргументів прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадження, що свідчим відділом ВП №1 (м.Бахмач) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000079 від 01.09.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.5 ст.191, ч.5 ст.191 КК України.

13 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що обіймаючи посаду заступника головного бухгалтера Батуринської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи в умовах воєнного стану, вчинила пособництво у заволодінні директором ТОВ «БУД-ПАРТНЕР» ОСОБА_10 та директором Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_11 коштами місцевого бюджету Батуринської міської ради на загальну суму 1 546 535 грн.36 коп., що більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст.191 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа причетна до вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання Кримінальним кодексом України.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.179 КПК України вбачається, що особисте зобов`язання полягає у покладенні, зокрема, на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, слідчим суддею у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення та достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 194 КПК України прокурором не було доведено, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, про недоведення ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 відносно неї слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_6 вид запобіжного заходу - особисте зобов`язання, та покладення на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої їй підозри та відповідає особі підозрюваної, яка раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, а також дитину з особливими вадами, що в сукупності свідчить про наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків.

Даних про те, що підозрювана під час досудового розслідування не з`являється за відповідними викликами як до органу досудового розслідування, так і до суду надано не було. Відомості про ухилення чи неявку, а також іншу негативну процесуальну поведінку підозрюваної відсутні, що підтвердив у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор.

Таким чином, сама по собі тяжкість злочину і міра покарання, яка загрожує підозрюваній, не свідчить про те, що вона однозначно вчинить дії, які обумовлюють настання ризиків, про які вказує прокурор.

Доводи прокурора не спростовують висновку слідчого судді про достатність для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови в обранні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави і застосування до останньої такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що застава це процесуальна, а не каральна міра. А відтак, вимога у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави лише з урахуванням встановленої на даному етапі шкоди завданої кримінальним правопорушенням є невиправданою та суперечить меті такого запобіжного заходу.

Так, положення ч. 4 ст. 182 КПК України встановлюють, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для запобігання ризикам, які були встановлені у судовому засіданні, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14