У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 14.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001361 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солідарне Білокуракинського району Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого вказано наступне.

У провадженні СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001361 від 14 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022, який діє по теперішній час.

На підставі наказу Міністерства оборони України від 07.05.2021 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді механіка військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно зі ст. ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однак, всупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 00 год. 20 хв. 14.05.2025, ОСОБА_4 , з мотивів особистої неприязні, під час перебування за адресою: м. Київ, вул.Івана Неходи, поблизу будинку №5 виник умисел на умисне пошкодження чужого майна, а саме автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero» 1985 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно ОСОБА_4 , підійшов до вказаного транспортного засобу марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», після чого за допомогою невстановленого предмету підпалив капот автомобіля, що спричинило загорання вказаного автомобіля, внаслідок чого вогнем пошкоджено передня частину кузова, знищено передні фари, решітка радіатора, бампер, моторний відсік, частини проводки, після чого з місця вчинення кримінального ОСОБА_4 , чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму, що встановлюється.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Луганської області, Білокуракинського району, с. Солідарне, громадянин України, офіційно не працюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

19.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним фактом, по кримінальному провадженню №0001361 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 194 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, в обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, покладається необхідність запобігання вказаним можливостям підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду вказує те, що усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане в тому числі з позбавленням волі, ОСОБА_4 , може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працюючий, не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, не одружений, не має постійного джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києва, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Викладені обставини слід враховувати як вірогідні, але логічні дії підозрюваного саме тому, що ОСОБА_4 чітко розуміє та усвідомлює категорію інкримінованого йому кримінального правопорушення, їх тяжкість та покарання у разі визнання його винним, тому для нього як для особи, яка вже порушила Закон, зневажливо поставилась до норм моралі у суспільстві, цінності людського життя та здоров`я, продовження неправомірної поведінки у вигляді уникнення від слідства та суду є самим найсприятливішим ходом подій.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків вказане обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, та є ризик впливу на свідків, потерпілого з метою зміни ними показань, у зв`язку з чим більш м`який запобіжний захід не наддасть належної правової поведінки підозрюваному, аніж позбавлення волі. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, а саме шляхом безпосереднього допиту свідків в судовому засіданні, відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно виходити з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_7 на свідків, та потерпілого що може бути вчинений шляхом примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом вмовлянь, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

У випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній, будучи військовослужбовцем та перебуваючи за місцем несення військової служби, може вчинити нові кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення служби а також проти життя та здоров?я особи зокрема, стосовно свідків та потерпілого, задля надання ними показань про обставини правопорушення на свою користь, у тому числі шляхом погроз із застосуванням ввіреної йому вогнепальної зброї.

Вказане обґрунтовує цинічне, зневажливе, зухвале ставлення до людського життя та природних прав, які належать потерпілому, тому орган досудового розслідування вважає, що у зв?язку з цим ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, а запобіжний захід, не пов?язаний із триманням під вартою, не є достатнім для запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177КПК України ризикам.

Так, відсутні підстави вважати що на даний час інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов?язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належну поведінку.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість обґрунтованої підозри та наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за його вчинення - у разі визнання судом ОСОБА_4 винним за тяжкий злочин йому загрожує покарання від 3 до 10 років позбавлення волі, з урахуванням вимог ст. 68 КПК України, соціальні зв`язки підозрюваного, які не являються міцними.

Крім того, не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах Київського слідчого ізолятора, у тому числі за станом здоров`я. Також слідчому, прокурору не надано доказів того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти.

Так, відсутні підстави вважати що на даний час інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належну поведінку.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 та ризики, викладені у клопотанні, обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просила клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, зазначив, що має скрутне фінансове становище, тому, коли через додаток «Телеграм» на мене вийшли та запропонували грошову винагороду за підпал автомобіля, -погодився. Розумів, що є захисником України, однак коїв даний злочин. Зазначив, що він самовільно залишив військову частину, де нині проходить службу. Повідомив, що вплив вчиняти на свідків не вчинятиме. Просив суд повернути його на військову службу.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 14.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001361 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

19.05.2025, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення від 14.05.2025;

- протоколом огляду місця події від 14.05.2025;

- рапортом ст. о/у ВКП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 14.05.2025;

- протоколом огляду місця події від 14.05.2025;

- протоколом проведення обшуку 19.05.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя критично відноситься до заперечень сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисного пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме є внутрішньо-переміщеною особою, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативну репутацію підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Відомостей щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчому судді сторонами не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України встановлено, що відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні, на момент розгляду клопотання, у матеріалах справи відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою і відомості щодо особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, а саме є внутрішньо-переміщеною особою, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені у судовому підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, в даному випадку, під час дії воєнного стану слідчий суддя вбачає підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року для працездатних осіб складає 3028 гривні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що для визначення розміру застави, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально зіставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також враховуючи особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, мінімальні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема відсутність ризику летальності, що створює підозрюваний, слідчий суддя не вбачає виключність випадку задля виходу за межі визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України розміру застави, оскільки в цьому випадку це може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

На переконання слідчого судді застава у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу, визначених ч. 1 ч.177 КПК України.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні ризиків, з метою запобігання поширенню будь-якої інформації, що може бути використана на шкоду національній безпеці України, у тому числі інформаційній безпеці, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб по 17 липня 2025 року включно.

Встановити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: отримувач коштів: ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26268059, рахунок отримувача: UA1012089, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з м. Борзна Чернігівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 17 липня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1