КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/9866/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4051/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно (із змінами) у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024 року.

Накладеноарешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- банківську картку monobank № НОМЕР_1 ;

- банківську картку А-Банк № НОМЕР_2 ;

- банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

- банківську картку МТВ Bank № НОМЕР_5 ;

- ноутбук марки Apple MacBookAir model 172337.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Визначено, що ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покладенона слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000023 від 29 січня 2024 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, керівник групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.05.2025 року в справі №760/9866/25 про часткове задоволення клопотання процесуального керівника групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000023 від 29.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України - прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна - скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання процесуального керівника групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000023 від 29.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України - прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Прокурор зауважує, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 в справі №760/6482/25 від 14.03.2025 року та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , серед іншого, з метою відшукання та виготовлення за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів із залученням спеціаліста копії інформації, що містяться на електронних носіях інформації (диски, жорсткі магнітні диски, зовнішні магнітні диски, флеш-накопичувачі, ноутбуки, планшети, мобільні телефони, сервери, системні блоки), на яких зберігаються відомості щодо вчинення кримінального правопорушення.

В ході обшуку виявлено та вилучено наступні об`єкти матеріального світу: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт.; купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт.; банківська картка monobank № НОМЕР_1 ; банківська картка А-Банк № НОМЕР_2 ; банківська картка «ПУМБ» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; банківська картка MTB Bank№ НОМЕР_5 ; ноутбук марки AppleMacBookAir model172337.

Згідно постанови слідчого вказані об`єкти матеріального світу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024 року з огляду на той факт, що вказані об`єкти могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, бути безпосередніми знаряддями вчинення кримінального правопорушення, використовуватись при готуванні та вчиненні кримінального правопорушення, а також могли бути отримані внаслідок протиправної діяльності.

З огляду на вищевикладене, вказані речові докази безумовно можуть бути використані в рамках кримінального провадження з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню, тому лише арешт вказаних об`єктів може забезпечити завдання кримінального провадження.

Прокурор зазначає про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залучили до злочинної схеми ОСОБА_12 , в обов`язки якого входить пошук людей в профільних телеграм - каналах, які за грошову винагороду будуть реєструвати на своє ім`я банківські картки та передавати останнім.

Встановлено, що на зазначених громадян на виконання вказівок організаторів схеми за грошову винагороду оформлюють банківські платіжні картки в АТ «Приватбанк» (МФО 305299), АТ «ПУМБ» (МФО 334851), АТ «Сенс Банк» (МФО 300346), АТ «Ощадбанк» (МФО 300465), АТ «Універсал Банк» (МФО 322001), та в подальшому передають зазначені картки, а також ідентифікатори (логін та пароль) для онлайн доступу в електронний банкінг ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Останні використовують вказані картки у вищезазначеній шахрайській діяльності для обготівкування та заволодіння грошовими коштами громадян України, які перерахували їх в якості допомоги потерпілим особам.

В ході проведення досудового розслідування проведено негласні слідчі (розшукові) дії, відповідно до яких отримано та задокументовано протиправну діяльність вище вказаних осіб щодо несанкціонованого втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, з подальшим заволодінням грошовими коштами.

З огляду на вищевикладене та на той факт, що ОСОБА_12 офіційно не працевлаштований, обґрунтованим є припущення, що вилучені в ході обшуку грошові кошти, а саме - купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт., 11 купюр номіналом 100 доларів, отримані в результаті злочинної протиправної діяльності.

Вказане припущення є логічним та «поза розумним сумнівом», тобто таким, що може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що вказані грошові кошти могли бути отриманими в результаті злочинної діяльності ОСОБА_12 .

З огляду на вищевикладене, прокурор у клопотанні зазначав, що накладення арешту на вказані грошові кошти забезпечить потерпілих у кримінальному провадженні реальною можливістю на відшкодування завданої їм матеріальної шкоди, що в свою чергу є теж завданням кримінального провадження та безпосереднім правом потерпілого, відповідно до ст. ст. 55, 128 КПК України.

Таким чином, відмова в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. позбавить можливості сторону обвинувачення надати належну кваліфікацію діям ОСОБА_12 , а також інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на диспозицію ст. 209 КК України - легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Крім цього, потерпілі у кримінальному провадженні будуть позбавлені можливості на реальне відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, суд та сторона обвинувачення буде позбавлена можливості застосувати інститут спеціальної конфіскації у випадку скерування обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000023.

Одночасно, важливо зауважити, що вказані купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт., 11 купюр по 100 доларів визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000023, тому відмова в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вказані купюри позбавить можливості сторону обвинувачення повно, всебічно та неупереджено встановити обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України, призведе до втрати речових доказів та, фактично, нівелює завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України.

Звертає увагу на те, що під час обшуку вилучено тільки ті об`єкти матеріального світу, які становлять інтерес для досудового розслідування та нададуть можливість стороні обвинувачення повно, всебічно та неупереджено встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України.

Оскільки мета обшуку досягнута, відшукано та вилучено необхідні для досудового розслідування речі, які постановою визнані речовими доказами, так як вони містять відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, існує обґрунтована необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та їх арешт потрібен для позбавлення власників/володільців можливості знищити, перетворити або здійснити інші дії, направлені на унеможливлення проведення об`єктивного розслідування.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор фактично не погоджується з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року лише в частині відмови у накладенні арешту на грошові кошти а саме: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт., а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо вказаного майна.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000023 від 29 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснює Солом`янська окружна прокуратура міста Києва.

В ході досудового розслідування встановлено, що групою осіб із числа громадян України, зокрема мешканців міста Одеса та Солом`янського району міста Києва, здійснюється несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж (комплексів технічних засобів електронних комунікацій та програмного забезпечення, призначених для збереження, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого), а саме акаунтів соціальної Інтернет-мережі «Instagram» ряду громадян України, які мають індивідуальні ідентифікуючі ознаки (логіни) та захищені відповідними паролями, тобто вчиняється кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 361 КК України.

Так, у період, починаючи з кінця 2022 року по теперішній час, невстановлені особи з числа мешканців м. Одеса та Солом`янського району міста Києва організували незаконну схему щодо взлому та несанкціонованого доступу до акаунтів громадян України, шляхом отримання даних їх паролів через направлені фішингові листи, та подальшого розміщення від імен справжніх користувачів неіснуючих оголошень про необхідність перерахування грошових коштів під виглядом допомоги на лікування хворих осіб та постраждалих в результаті збройної агресії рф проти України, з метою шахрайського заволодіння грошима осіб, які здійснюють відповідні переведення коштів.

Зокрема, в ході допиту ОСОБА_15 встановлено, що 15.01.2024 року невстановлені особи незаконно надіслали в приватне повідомлення фішинговий лист, який містив посилання на шкідливе програмне забезпечення на особисту Інстаграм-сторінку громадянці України ОСОБА_15 , після переходу по вказаному посиланні у фішинговому листі та введені своїх авторизаційних даних ОСОБА_15 втратила доступ до власного Інстаграм-акаунту ( ІНФОРМАЦІЯ_1

В подальшому, з вказаного Instagram-акаунту невстановлені особи розіслали листи родичам та друзям ОСОБА_15 , в яких містилась неправдива інформація про необхідність перерахування грошових коштів на лікування. При цьому, у вказаних повідомленнях для переказу грошових коштів було зазначено номер карткового рахунку НОМЕР_6 , який відкритий в АТ «ОщадБанк» на ім`я громадянки України ОСОБА_16 .

Крім того, допитано ОСОБА_17 , яка вказала, що ОСОБА_15 являється їй рідною сестрою. Остання має акаунт в соціальній мережі Instagram, на який ОСОБА_17 підписана. 15.01.2024 року ОСОБА_17 , перебуваючи на своїй сторінці в соціальній мережі Instagram, на сторінці сестри побачила пост (повідомлення), що начебто її дитина потрапила в ДТП та знаходиться у важкому стані, а також госпіталізовано до обласної лікарні. У повідомленні також було прикріплено фото дитини, а також номер банківської картки № НОМЕР_6 для збору грошових коштів на лікування з даними ОСОБА_15 , як отримувача грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_17 зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_15 та запитала, що трапилось, на що остання повідомила, що все нормально, нічого не трапилось. В свою чергу, ОСОБА_17 зробила скріншот вказаного повідомлення та переслала сестрі ОСОБА_15 , на що остання повідомила, що втратила доступ до свого акаунту у соціальній мережі Instagram і не викладала на своїй сторінці таку інформацію.

Таким чином, сторінку ОСОБА_15 у соціальній мережі Instagram невстановлені особи за допомогою шкідливого програного забезпечення несанкціонованим способом взломали, оскільки остання перейшла по невідомому посиланню та намагалась авторизуватись шляхом введення логіну та паролю, однак ОСОБА_15 вказане не вдалося.

Відповідно до зібраних матеріалів кримінального провадження встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності безпосередньо причетні громадяни України, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які особисто здійснювали зняття в банкоматі АТ «ПУМБ» за адресою: м. Одеса, вул. Тополина, буд. 14/1, вказаних грошових коштів.

Крім того, за отриманою інформацією зазначені особи знімали грошові кошти в даному банкоматі й з інших банківських карт, відкритих в АТ «Приватбанк» (МФО 305299), АТ «ПУМБ» (МФО 334851), АТ «Сенс Банк» (МФО 300346), АТ «Ощадбанк» (МФО 300465), АТ «Універсал Банк» (МФО 322001), які їм не належать та використовуються у злочинній схемі.

Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_18 , який повідомив, що приблизно в квітні 2023 року йому зателефонувала невідома жінка. Під час телефонної розмови невідома жінка запропонувала пройти навчання з біржової торгівлі, але для цього попередньо треба було перерахувати 500 доларів, в якості передплати за навчання на електронний гаманець. Після цього, почалось навчання онлайн в застосунку «Скайп» з невідомим чоловіком, яке тривало по годині в день. ОСОБА_18 навчали, як торгувати на платформі X-critical. Протягом наступних 2-3 місяців тривало навчання. Після чого, ОСОБА_18 повинен був зі своєї банківської картки перерахувати грошові кошти на свій електронний гаманець, який йому назвав чоловік, який проводив навчання, що ОСОБА_18 і зробив, а також гроші зберігаються на його гаманці та відображаються на платформі X-critical. Увесь прибуток, який ОСОБА_18 отримав віртуальний, і без допомоги цих осіб він не може вивести вказані гроші. В подальшому, ОСОБА_18 зрозумів, що його ввели в оману шахрайським шляхом.Загалом сума заподіяних ОСОБА_18 збитків становить 1 200 000 гривень.

Крім того, на виконання доручення прокурора, оперативними співробітниками ДКІБ СБ України встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залучили до вказаної злочинної схеми громадян України, а саме: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 ; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_11 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_12 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_13 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_14 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_15 ; ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПРР НОМЕР_16 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_17 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_18 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_19 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП НОМЕР_20 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , РНОКПП НОМЕР_21 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , РНОКПП НОМЕР_22 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , РНОКПП НОМЕР_23 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , РНОКПП НОМЕР_24 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , РНОКПП НОМЕР_25 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , РНОКПП НОМЕР_26 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , РНОКПП НОМЕР_27 , в обов`язки яких входить пошук людей в профільних телеграм-каналах, які за грошову винагороду будуть реєструвати на своє ім`я банківські картки та передавати останнім.

Встановлено, що зазначені громадяни на виконання вказівок організаторів схеми за грошову винагороду оформлюють банківські платіжні картки в АТ «Приватбанк» (МФО 305299), АТ «ПУМБ» (МФО 334851), АТ «Сенс Банк» (МФО 300346), АТ «Ощадбанк» (МФО 300465), АТ «Універсал Банк» (МФО 322001) та в подальшому передають зазначені картки, а також ідентифікатори (логін та пароль) для онлайн доступу в електронний банкінг ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Останні використовують вказані картки у вищезазначеній шахрайській діяльності для обготівкування та заволодіння грошовими коштами громадян України, які перерахували їх в якості допомоги потерпілим особам.

В ході проведення досудового розслідування проведено негласні слідчі (розшукові) дії, відповідно до яких отримано та задокументовано протиправну діяльність вище вказаних осіб щодо несанкціонованого втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, з подальшим заволодінням грошовими коштами.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року справа №761/6482/25 було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу із 07 год. 30 хв. по 12 год. 29 хв. 08 квітня 2025 року, під час якого виявлено та вилучено наступне:

- купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт.;

- банківська картка monobank № НОМЕР_1 ; банківська картка А-Банк № НОМЕР_2 ; банківська картка «ПУМБ» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; банківська картка МТВ Bank № НОМЕР_5 ;

- ноутбук марки Apple MacBookAir model 172337;

- купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт.

Вказані виявлені та вилучені речі та документи є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

11.04.2025 року (клопотання датоване 09.04.2025 року) прокурор Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду з клопотанням, яке в подальшому уточнив, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024 року.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що вказані виявлені та виявлені речі та документи є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Прокурор зазначав, що метою арешту є збереження речових доказів, в даному випадку, вищевказані речі та документи, які є об`єктами кримінально - протиправних дій.

Тобто є достатні підстави щодо застосування арешту на вищевказане майно, оскільки воно є предметами кримінального правопорушення, а також виготовлені та використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також проведення експертиз, допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вищевказані речі та документи, вилучені в ході обшуку, та які визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно (із змінами) у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024 року.

Накладеноарешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- банківську картку monobank № НОМЕР_1 ;

- банківську картку А-Банк № НОМЕР_2 ;

- банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

- банківську картку МТВ Bank № НОМЕР_5 ;

- ноутбук марки Apple MacBookAir model 172337.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Визначено, що ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покладенона слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000023 від 29 січня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені 08 квітня 2025 року в ході проведення обшуку купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт., слідчий суддя виходив з того, що ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами клопотання не доведено, що дане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або здобуте злочинним шляхом.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею не дотримані, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні обставини, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Анатолія Бачинського (Недєліна), буд. 27, грошові кошти, а саме: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 190 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вищевказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, а також могли бути предметом кримінального правопорушення та здобуті злочинним шляхом, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Крім того, постановою слідчого від 08.04.2025 року та уточненою постановою від 30.04.2025 року вищевказані грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази факту та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучені грошові кошти з метою забезпечення їх збереження, як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія судів вважає, що органом досудового розслідування було доведено необхідність накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, на підставі чого згідно вимог ст. 170 КПК України правомірним є накладення такого виду обтяження, як арешт.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Анатолія Бачинського (Недєліна), буд. 27, грошові кошти, а саме на: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт.

Отже, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, вилучені грошові кошти підлягають арешту з тих підстав, що вони у встановленому законом порядку визнані речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000023 від 29.01.2024 року та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому вважає за необхідне накласти арешт на вказані у клопотанні слідчого вилучені грошові кошти.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено, як не встановлено і невідповідності клопотання слідчого про арешт майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, які б свідчили про наявність визначених законом підстав для відмови у задоволенні такого клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти.

Отже, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Слід зауважити, що на цьому етапі кримінального провадження, при вирішенні питання щодо арешту майна, з підстав визначених ст. 170 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Таким чином, слідчий суддя, не надавши оцінку вказаним у клопотанні доводам та долученим до нього матеріалам, не в повній мірі дослідивши клопотання із доданими до нього документами, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні вимог клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти, яке останнім було належним чином обґрунтоване та мотивоване.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скарги прокурора про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Анатолія Бачинського (Недєліна), буд. 27, у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024, а саме на: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт., з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучені при обшуку грошові кошти, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вилучені під час санкціонованого обшуку вищевказані грошові кошти з метою забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу процесуального керівника групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 -задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання (із змінами) прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, а саме на: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт. - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання (із змінами) прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000023 від 29.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, а саме на: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт.- задовольнити.

Накласти арешт майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 65 шт., номіналом 50 доларів США в кількості 2 шт., номіналом 20 доларів США в кількості 2 шт. та купюри номіналом 100 доларів США в кількості 11 шт.

В решті ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4