печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого СВ відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Другого СВ відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000731 від 08.12.2021.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 08.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 308, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно наприкінці травня 2021 року, проте не пізніше 25.05.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, працівників УБН в Київській області ДБН НП України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було залучено до проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0001866 від 31.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, досудове розслідування у якому проводилось слідчими ГСУ НП України.

Так, 25.05.2021 за участю працівників УБН в Київській області ДБН НП України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій на той час перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В ході обшуку працівниками правоохоронного органу виявлено та вилучено велику кількість психотропних речовин та обладнання для приготування психотропних речовин, а також зброю та мобільні телефони ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після завершення обшуку, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівники правоохоронних органів доставили до приміщення поліції за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, 22-А.

У подальшому, знаходячись на вулиці біля приміщення відділу поліції за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, 22-А, під час розмови, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали розпитувати працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 , щодо можливих наслідків, та яка відповідальність їм загрожує, та яким чином можна уникнути негативних наслідків. В цей час, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що йому потрібно порадитись з колегою та відійшов від них.

Приблизно у цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на одержання службовою особою неправомірної вигоди, поєднане із вимаганням такої вигоди за непритягнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за злочин, пов`язаний з незаконним обігом психотропних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що для уникнення негативних наслідків необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 10 тисяч доларів США.

Перебуваючи під контролем працівників правоохоронного органу та не бажаючи настання для себе негативних наслідків у вигляді кримінального переслідування, а також можливого позбавлення волі, будучи позбавленими можливості вільного пересування, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погодились на вказану вимогу працівників правоохоронного органу.

В цей час, до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_6 з ОСОБА_5 та зазначив, що всі питання потрібно узгоджувати з ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_5 , що на той час в них немає таких коштів, і потрібно декілька днів щоб зібрати вказану суму. Діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 повідомив, що в них є час до кінця дня, для того щоб зібрати грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що частину грошових коштів можна взяти за місцем проживання ОСОБА_8 у м. Буча Київської області, а для збору іншої частини грошових коштів їм потрібні їх мобільні телефони. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 зайшов до адміністративної будівлі відділення поліції та, приблизно через 10 хвилин повернувся та надав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 чисті аркуші паперу та повідомив, що вони мають написати слідчому розписки про те, що вони отримали свої мобільні телефони та грошові кошти в сумі 27 тис. грн. та 170 доларів США, які належали ОСОБА_9 . Водночас. після написання розписок, грошові кошти та мобільні телефони фактично ніхто не повернув.

Після написання вказаних розписок, ОСОБА_6 розпакував спецпакет, в якому знаходились мобільні телефони та дістав два мобільних телефони, які належали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які залишив біля себе. У свою чергу, розписки та спецпакет з іншими мобільними телефонами ОСОБА_6 заніс до адміністративної будівлі відділення поліції та невдовзі повернувся назад.

Приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням такої вигоди, наказали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сідати до автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_6 та направились за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

Прибувши за місцем проживання ОСОБА_8 , остання, діючи на виконання вимог працівників правоохоронного органу, небажаючи настання для себе та ОСОБА_7 негативних наслідків у вигляді затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності, піднялась до своєї квартири де взяла грошові кошти в сумі 43 тис. грн. та через декілька хвилин повернулась до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та передала вказані грошові кошти ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попрямували на автомобілі у бік міста Києва. У цей час, ОСОБА_6 , продовжуючи спільний злочинний умисел, надав ОСОБА_9 його мобільний телефон, щоб останній зміг здійснити пошук грошових коштів. Отримавши свій мобільний телефон ОСОБА_7 здійснив декілька телефонних дзвінків своїм знайомим та батькам з метою пошуку грошових коштів, які вимагали від нього та ОСОБА_8 працівники правоохоронного органу.

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попрямували на автомобілі за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час вже мала бути мати ОСОБА_7 , та привезти частину грошових коштів.

Приблизно, о 20 годині 50 хвилин, прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , діючи на виконання вимог працівників правоохоронного органу, небажаючи настання для себе та ОСОБА_8 негативних наслідків у вигляді затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності, направився до квартири за місцем свого проживання, де вже перебувала його мати - ОСОБА_10 , яка надала ОСОБА_9 15 тис. грн. для подальшої передачі працівникам правоохоронних органів, та через декілька хвилин повернувся до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та передав вказані грошові кошти ОСОБА_5 та повідомив, що частину грошових коштів необхідно забрати у його батька в Чернігівській області.

В цей час, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_8 , щоб остання виходила з автомобіля та прямувала додому, та що наступного дня вони з нею зв`яжуться.

Після цього, приблизно о 21 годині 00 хвилин, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 попрямували на автомобілі за місцем проживання батька ОСОБА_7 - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 .

Приблизно, о 23 годині 00 хвилин, прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , діючи на виконання вимог працівників правоохоронного органу, небажаючи настання для себе та ОСОБА_8 негативних наслідків у вигляді затримання та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності, направився до будинку за місцем проживання свого батька, де отримав від батька - ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2 тис. доларів США та 20 тис. грн. для подальшої передачі працівникам правоохоронних органів, та через декілька хвилин повернувся до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та передав вказані грошові кошти ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на своєму автомобілі відвезли ОСОБА_7 за місцем його проживання та повідомили останньому, що наступного дня зв`яжуться з ним.

Таким чином, 25.05.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали від неправомірну вигоду від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на загальну суму 2 000 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 25.05.2021 становило 54 856 грн. 20 коп.) та 78 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

27.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Поліське Поліського району Київської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , на момент вчинення злочину перебував на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області ДБН НП України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Встановлено, що ОСОБА_6 на належить частка у квартирі з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 36065732, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної спільної сумісної власності:

- ОСОБА_12 , РНОКПП: НОМЕР_1 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру).

Володіння часткою у зазначеній квартирі підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта та суб`єкта.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 на праві власності належить автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_4 , VIN № (номер кузову): НОМЕР_5 .

Володіння вказаним транспортним засобом підтверджується даними з реєстрів МВС України та НП України.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 308, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого СВ відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженця смт. Поліське Поліського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на момент вчинення злочину перебував на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області ДБН НП України, раніше не судимого, а саме на:

1. частку у квартир із реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 36065732, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , із забороною у розпорядженні та відчуженні, що належить на праві приватної спільної сумісної власності:

- ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із часткою власності: 1/1 (згідно інформації з реєстру);

2. автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_4 , VIN № (номер кузову): НОМЕР_5 , із забороною у розпорядженні та відчуженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1