ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000337 від 27.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Під головуванням судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 здійснюється підготовче провадження у кримінальних провадженнях за обвинувальними актами №0000337 від 27.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та №0000313 від 07.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором також подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування не зникли та існувати не перестали.

В судовому засіданні сторона захисту не заперечувала проти об`єднання кримінальних проваджень. Окрім того, заявила клопотання про направлення до Одеського апеляційного суду подання про вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 , які перебувають у Приморському районному суді м. Одеси із кримінальними провадженнями відносно ОСОБА_5 які перебувають на розгляду в Пересипському районному суді м. Одеси. Водночас, заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики не доведені, у зв`язку із чим просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти об`єднання кримінальних проваджень, разом із цим вважав за недоцільне направляти до Пересипського районного суду м. Одеси для вирішення питання щодо об`єднання кримінальних проваджень.

В судове засідання представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Вигідна покупка» - ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим, суд заслухавши думку учасників провадження вважав а можливе судовий розгляду здійснити за його відсутності.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальні акти з додатками, вивчивши клопотання прокурора, дійшов висновків про таке.

Розглядаючи питання про об`єднання кримінальних проваджень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Частина 1 ст. 217 КПК України передбачає, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднанні матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчинені кількох кримінальних правопорушень.

Таким чином, з метою дотримання засад кримінального провадження, визначених ст.ст.7, 9 КПК України, а також ст.ст.217, 334 КПК України, враховуючи, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії підготовчого судового розгляду перебувають обвинувальні акти за кримінальними провадженнями №0000337 від 27.05.2025 року та №0000313 від 07.05.2025 року за обвинуваченням однієї особи, тобто ОСОБА_5 , суд вважає, що вказані обвинувальні акти по кримінальним провадженням підлягають об`єднанню в одне.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема за ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого щодо якого відсутні документально підтвердженні відомості, які б перешкоджали тримання його під вартою.

Вищевикладені обставини свідчать про існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливе переховування обвинуваченого від суду.

Також, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто джерела його існування невідомі, раніше судимий за корисливі злочині, та на теперішній час обвинувачується у вчиненні низки злочинів корисливої направленості, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що в даному кримінальному проваджені існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе переховування обвинуваченого від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти вище вказаним ризикам, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Разом із цим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Вирішуючи у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України питання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд враховує наступе.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, раніше судимий, а також існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, у розмірі, визначеному п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання щодо направлення до Одеського апеляційного суду подання про вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 , які перебувають у Приморському та Пересипському районних судах м. Одеси, суд виходить з наступного.

За змістом ст.ст.217, 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання. У разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Так, з пояснень обвинуваченого, а також відомостей, які містять сайт Судової влади України, Єдиний реєстр судових рішень, судом встановлено, що в провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (єдиний унікальний номер справи №523/12478/25), яке надійшло до цього суду 26.06.2025 року, тобто раніше за кримінальне провадження, яке надійшло до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 26.06.2025 року призначено підготовче судове засідання з розгляду кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на 18.09.2025 року (єдиний унікальний номер справи №523/12478/25), тобто кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Визначення терміну судове провадження міститься у п.24 статті 3 КПК України, зокрема судове провадження, це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

На різних стадіях кримінального провадження інститут об`єднання й виділення кримінальних проваджень так чи інакше пов`язаний з усіма засадами кримінального провадження. Проте найбільш тісний зв`язок інститут об`єднання й виділення кримінальних проваджень має з такою загальною засадою кримінального провадження, як законність.

Поняття законності законодавцем сформульовано в ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зважаючи на вказані норми кримінального процесуального закону щодо необхідності об`єднання в одному провадженні кримінальних проваджень щодо однієї особи, обвинуваченої у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також те, що в провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження (єдиний унікальний номер справи №523/12478/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає, що вказані кримінальні провадження з метою їх об`єктивного та всебічного розгляду, доцільно об`єднати в одне провадження, оскільки у цих кримінальних провадженнях обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень одна особа, тобто ОСОБА_5 .

При цьому, суд також враховує, що здійсненням розгляду кримінальних проваджень щодо однієї особи, в даному випадку ОСОБА_5 , одночасно різними судами будуть порушені такі засади кримінального провадження як верховенство права та законність, передбачені ст.ст. 8, 9 КПК України і, в подальшому, в разі визнання особи винуватим у вчиненні злочинів та призначенням покарання за різними вироками, позбавить ОСОБА_5 права на застосування до нього ст. 70 КК України та потягне складнощі у виконанні цих судових рішень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, зокрема, за поданням місцевого суду.

Таким чином, за встановлених обставин даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність звернення до Одеського апеляційного суду з поданням про направлення даного об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 до Пересипського районного суду м. Одеси для об`єднання з кримінальним провадженням )єдиний унікальним номер справи №523/12478/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальне провадження №0000337 від 27.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням №0000313 від 07.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, присвоївши кримінальному провадженню єдиний унікальний номер №522/14742/25, провадження №1-кп/522/2940/25.

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 вересня 2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на обвинуваченого обов`язків, в разі внесення застави, становить до 26 вересня 2025 року.

Звернутись до Одеського апеляційного суду з поданням про направлення об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (єдиний унікальний номер справи №522/14742/25), до Пересипського районного суду м. Одеси для вирішення цим судом питання про об`єднання з кримінальним провадженням (єдиний унікальний номер справи №523/12478/25), яке перебуває в провадженні цього суду на стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/14742/25

Номер провадження № 1-кп/ 522/2940/25

Головуючий суддя ОСОБА_1