УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2025 р. с-ще Тиврів 145/692/25

1-кс/145/379/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартоювідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , розлученого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР 19.05.2025 за № 0000144,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у якому зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2023 № 269 військовослужбовця військової служби за мобілізацією, на особливий період солдата ОСОБА_6 , призначено на посаду стільця номеру обслуги ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.

Згідно зі ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України стілець номеру обслуги ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 11.06.2024 солдат ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним самовільне залишення військової частини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Крім цього, 15.05.2025 близько 22:25 год, ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 , отримав доступ до належного останній мобільного телефону «Xiaomi Redmi 12», у якому на той час знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентський номером НОМЕР_2 .

Оглядаючи вищевказаний мобільний телефон, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих банківських систем інтернет-банкінгу «Ощад24» АТ «Державний ощадний банк України» та крадіжку грошових коштів.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 15.05.2025 близько 22:25 год перебуваючи по вул. Джерельна 5 в с-щі Сутиски Вінницького району Вінницької області, переслідуючи прямий умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, у формі витоку та блокуванні інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисних мотивів з використанням автоматизованої системи «Ощад24» який є системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ «Державний ощадний банк України» у режимі реального часу (інтернет-банкінг), в тому числі електронними платежами, а також які згідно Закону України «Про платіжні послуги» №1591-IX від 30.06.2021 є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_8 марки «Xiaomi Redmi 12» у якому на той час знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентський номером НОМЕР_2 , шляхом введення паролю, який йому було відомо заздалегідь, несанкціоновано втрутився в роботу автоматизованої банківської системи «Ощад24» АТ «Державний ощадний банк України», отримавши доступ до банківського рахунку № НОМЕР_3 , відкритому у АТ «Державний ощадний банк України».

Зважаючи на вищезазначене, ОСОБА_6 несанкціоновано втрутився в роботу автоматизованих банківських систем інтернет-банкінгу «Ощад24» АТ «Державний ощадний банк України», що призвело до витоку інформації.

Крім цього, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дій якого неодноразово продовжувався та на даний час не припинявся, будучи обізнаним з приводу зберігання його знайомою ОСОБА_8 на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому у АТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів, вирішив здійснити їх крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, упродовж часу з 22:25 год 15.05.2025 по 14:30 год 16.05.2025, перебуваючи в гостях у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4, отримав доступ до належного останній мобільного телефону ТМ «Xiaomi Redmi 12» у якому на той час знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентський номером НОМЕР_2 .

Після цього, ОСОБА_6 , скориставшись моментом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись єдиним умислом, направленим на подальше незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , розпочав вхід до належного потерпілій акаунту інтернет-банкінгу «Ощад24», зареєстрованому в АТ «Державний ощадний банк України», для чого він увів код доступу, який був йому відомий заздалегідь.

Надалі ОСОБА_6 , увівши відповідний код доступу, за допомогою інтернет-банкінгу «Ощад24», переказав належні потерпілій ОСОБА_8 , кошти в загальній сумі 24 тисячі гривень декількома транзакціями, а саме: 15.05.2025 о 22:25 год у сумі 5 тисяч гривень, 16.05.2025 о 10:44 год у сумі 9 тисяч гривень та 16.05.2025 о 14:27 год у сумі 10 тисяч гривень, на належний ОСОБА_6 картковий рахунок № НОМЕР_4 відкритий у АТ «Банк Альянс».

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 заволодів належними грошовими коштами у сумі 24 тисячі гривень, тим самим завдавши ОСОБА_8 матеріальний збиток на вищевказану суму.

30.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, ч. 1 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), що вчинена в умовах воєнного стану.

30.07.2025 ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України у відповідності до ст. 615 КПК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, та визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали дане клопотання і просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у виді домашньго арешту. Окрім того, захисник просив у разі обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, відповідно до ст. 178 КПК України.

Під час вирішення питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність ризиків на які вказує прокурор.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

У ході розгляду клопотання, яке відповідає вимогам ст. 184 КПК України, встановлено, що 30.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.57-65).

Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання про обрання запобіжного заходу доказами: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.05.2025 (а.с.9-10), протоколом огляду місця події від 19.05.2025 (а.с.13-15), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 (а.с.16-17), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.07.2025 (а.с.27-28), протоколом огляду від 07.07.2025 (а.с.30-38), протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.07.2025, протоколом огляду від 16.07.2025 (а.с.43-44), протоколом огляду від 18.07.2025 (а.с.46-49), протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 31.07.2025 (а.с.66-68) та іншими зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає наявними та доведеними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - ОСОБА_6 не має офіційного та стабільного джерела доходів і у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, неодружений, а тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання у разі визнання його винним судом, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

п. 3 - за відсутності жодного контролю ОСОБА_6 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими останній знайомий, з метою спонукання їх шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати.

п. 5 - може продовжити вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, вину у скоєному не визнає, після залишення розташування військової частини підозрюється у скоєнні ще двох кримінальних правопорушень.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, ч. 1 ст. 361 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є проступком та за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років та у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Суд вважає, що суворість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від суду у співставленні до особи підозрюваного та інших обставин справи.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

При вирішенні даного клопотання відповідно до приписів ст. 178 КПК України, слідчий суддя установив, що ОСОБА_6 безробітний, розлучений, хоча має на утриманні неповнолітню доньку, однак мешкав у м. Київ, що спростовує його участь у вихованні дитини, відтак у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки та фактори стримуючого характеру, які на нього могли б впливати та запобігати вчиненню протиправних дій у подальшому. Також суд враховує ту обставину, що стан здоров`я та вік підозрюваного ОСОБА_6 дозволяють утримувати його під вартою.

Вирішуючи питання щодо застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного суд вважає, що наразі, такі підстави відсутні, отож з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, в якому він підозрюється, стадії кримінального провадження, незважаючи на існування презумпції невинуватості, суд зазначає, що інший більш м`який запобіжний захід не спроможний запобігти вказаним вище ризикам, існування яких доведено та забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, головним критерієм для визначення розміру застави є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, у п. 25 рішення у справі «Істоміна проти України» Суд зазначив, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, два з яких тяжких, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України, визначає підозрюваному в межах ч. 5 ст. 182 КПК України заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в межах досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно).

Визначити ОСОБА_6 заставу в в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, в разі її внесення, та обов`язків, покладених на підозрюваного в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 27 вересня 2025 року.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на відповідний розрахунковий рахунок.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1