Справа № 591/3470/24
Провадження № 1-кс/591/1754/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.04.2025 про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000039 за його заявами, за ознаками ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 366 КК України, за фактами невиконання судового рішення та введення в оману слідчого судді слідчою Охтирського РВП ОСОБА_5 , а також - внесення нею завідомо неправдивих відомостей до постанови про закриття кримінального провадження № 0000271. Постановою прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.04.2025 року було закрито кримінальне провадження №0000039 в частині матеріалів, що стосуються вчинення старшою слідчою Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю і її діях указаного складу кримінального правопорушення. З вказаною постановою скаржник категорично незгоден та вважає ухвалене прокурором процесуальне рішення передчасним, упередженим та незаконним. Також, звертав увагу, що прокурором вже тричі виносились постанови про закриття кримінального провадження і усі три такі постанови скасовувались слідчими суддями. На переконання скаржника, така протиправна наполегливість прокурора направлена на закриття кримінального провадження, не звертаючи уваги на ухвали слідчих суддів, свідчить про незаконність його дій без вжиття заходів всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження

Скаржник в судовому засіданні підтримав вимоги поданої скарги, просив оскаржувану постанову скасувати.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалену ним постанову від 15.04.2025 про закриття кримінального провадження №0000039 в частині матеріалів, що стосуються вчинення старшою слідчою Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. На підтвердження своєї позиції наводив аргументи, аналогічні тим, що зазначені у мотивах прийнятого ним рішення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час розгляду скарги встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000039, за фактами вчинення злочинів слідчою Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 384 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно матеріалів, які досліджено під час розгляду скарги, кримінальне провадження №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 366 КК України неодноразово закривалось прокурором, але такі постанови про закриття кримінального провадження скасовувались слідчими суддями за результатами розгляду скарг, з якими звертався ОСОБА_3 .

Зокрема, 12.11.2024 року слідчим суддею ОСОБА_6 було розглянуто скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження від 30.08.2024 року.

За результатами розгляду такої скарги слідчий суддя дійшов висновку про те, що при розслідуванні кримінального провадження в розумінні ст. 9 КПК України виконано достатній обсяг слідчих та процесуальних дій, які дозволили прокурору прийняти рішення про закриття провадження в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 384 КК України. Водночас, вважав, що не в повній мірі досліджені обставини, що стосуються наявності чи відсутності в діях слідчої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В подальшому ухвалою слідчого судді від 24.01.2025 року постанова прокурора від 16.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000039 була знову скасована через неповноту проведеного досудового розслідування в частині, що стосуються факту внесення слідчою завідомо неправдивих відомостей до постанови від 30 вересня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000271, пов`язаних з невідповідністю підстав для закриття провадження фактичним обставинам справи, тобто за ч.1 ст.366 КК України.

Постановою від 13.03.2025 року прокурор закрив матеріали кримінального провадження №0000039 за ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 384 КК України, а ухвалою слідчого судді від 14.05.2025 року вказана постанова за результатами скарги ОСОБА_3 була залишена в силі.

Таким чином, законність, умотивованість та обґрунтованість постанови прокурора про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 384 КК України були предметом контролю слідчого судді і за результатами такого контролю вже були зроблені висновки у відповідній ухвалі від 14.05.2025.

За таких обставин, слідчий суддя не вважає за необхідне під час розгляду даної скарги на постанову прокурора про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.366 КК України знову надавати оцінку доказів або повторно досліджувати ту частину мотивів поданої ОСОБА_3 скарги, що стосуються обставин ухвалення прокурором постанови про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 та ч. 1 ст. 384 КК України.

Що стосується постанови прокурора від 15.04.2025 про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.366 КК України, яка є предметом даного судового розгляду, слід зазначити про такі обставини.

Стаття 366 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

З об`єктивної сторони, цей злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений шляхом внесення до документів неправдивих відомостей, іншого підроблення документів, складання неправдивих документів або видача неправдивих документів. З суб`єктивної сторони службове підроблення характеризується тільки прямим умислом, оскільки службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів.

Так, відповідно до ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Що стосується скарги, то така не містить посилань, переліку тих конструктивних слідчих дій, які не здійснили органи досудового розслідування, які б в разі їх проведення могли б суттєво вплинути на результат прийнятого прокурором рішення.

При цьому, не обґрунтованими є доводи скаржника про не проведення у кримінальному провадженні експертизи.

Так, до ЄРДР внесені і органом досудового розслідування перевірялись обставини, що стосуються факту внесення слідчою завідомо неправдивих відомостей до постанови від 30 вересня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000271, пов`язаних з невідповідністю підстав для закриття провадження фактичним обставинам справи, тобто за ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи такі обставини, у даному випадку відсутня необхідність залучення експерта до дослідження таких обставин, оскільки вони стосуються дослідження питань права, по яким в силу заборони, передбаченої ч.1 ст.242 КПК України, не можуть надаватись експертні висновки.

Будь-яких доводів, які б вплинули на повноту досудового розслідування, скаржником у скарзі та в судовому засіданні під час розгляду скарги не зазначено та не наведено тих обставин або доказів, які б не були предметом дослідження під час досудового розслідування кримінального провадження №0000039, та які б спростовували або ставили під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові.

По суті подана скарга зводяться до незгоди з прийнятим прокурором рішенням у кримінальному провадженні №0000039, а також до допущення порушень його процесуальних прав, які, на його думку, допускаються у кримінальному провадженні 0000271, де ОСОБА_3 є потерпілим.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, за своїм змістом, повністю відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів прийняття відповідної постанови, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного, слідчий суддя дійшла висновку, що відсутні підстави для скасування постанови від 15.04.2025 про закриття кримінального провадження №0000039 та задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 15.04.2025 року про закриття кримінального провадження №0000039 за ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000039 повернути до Сумської обласної прокуратури.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1