Справа № 539/1995/25
Провадження № 1-кс/539/266/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2025 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Ст.дізнавач СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального проступку свіжо-виловлену рибу, а саме «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт., вилучену в ході проведення огляду місця події від 23.04.2025, проведеного в адміністративних межах с. Березоточа Лубенського району Полтавської області.
Накласти арешт на знаряддя лову риби «Павук риболовний», який видав громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , на березі річки Сула, поблизу с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, та передати для подальшого зберігання до камери зберігання речових доказів Лубенського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Свіжо-виловлену рибу, а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт. зберігати в Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області (в умовах, що унеможливлюють її псування) та дозволити її реалізацію.
Клопотання мотивовано тим, що 23.04.2025 до чергової частини Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення на 102 від працівника Лубенського РВП про те, що 23.04.2025 о 16 год. 18 хв. в ході відпрацювання с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, на р. Сула, виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову «Павук».
В ході огляду місця події було виявлено та вилучено знаряддя лову риби «Павук риболовний» та рибу, а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт.
Вилучений «Павук риболовний» передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лубенського РВП.
Свіжо-виловлену рибу а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт. передано на зберігання до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (в умовах, що унеможливлюють її псування).
23.04.2025 року старшим дізнавачем сектору дізнання Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про визнання речовими доказами знаряддя лову риби «Павук риболовний» та рибу, а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.
Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України.
В свою чергу, санкцією ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, вилучена в ході огляду місця події свіжо-виловлена риба а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт., одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та з метою збереження вказаної свіжо-виловленої риби як речового доказу, та відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та виявлене та вилучене знаряддя лову риби «Павук риболовний», являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Приймаючи до уваги те, що вилучена в ході огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню свіжо-виловлена риба, а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт., відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України та вилучене знаряддя лову риби «Павук риболовний» відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, та накладення арешту на вказане є необхідним з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 23.04.2025, приблизно о 16 год. 18 хв., в с. Березоточа, Лубенського району, на р. Сула, виловлював рибу забороненим знаряддям лову «Павук». В ході огляду місця події було виявлено та вилучено знаряддя лову риби «Павук риболовний» та рибу, а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт.
Вилучений «Павук» передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лубенського РВП.
Свіжо-виловлену рибу а саме: «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт. передано на зберігання до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (в умовах, що унеможливлюють її псування).
Приходжу до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, суд не вбачає.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.
Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ст.дізнавача Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального проступку свіжо-виловлену рибу, а саме «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт., вилучену в ході проведення огляду місця події 23.04.2025, проведеного в адміністративних межах с. Березоточа Лубенського району Полтавської області.
Накласти арешт на знаряддя лову риби «Павук риболовний», який видав громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , на березі річки Сула, поблизу с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, та передати для подальшого зберігання до камери зберігання речових доказів Лубенського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Свіжо-виловлену рибу, а саме: «саме «Лящ» - 6 шт., «Плітка» - 2 шт., «Синець» - 1 шт., «Плоскирка» - 7 шт., «Окунь» - 1 шт. зберігати в Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області (в умовах, що унеможливлюють її псування) та дозволити її реалізацію.
Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1