ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 201/1073/25 (пр. № 1-кп/201/682/2025), відомості про яке 16 січня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи умисел, спрямований на заподіяння фізичних та психологічних страждань останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, у період часу з 24 січня 2024 року по 05 січня 2025 року вчиняв фізичне, психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань, а також погіршення якості життя ОСОБА_4 .

Так, 24 січня 2024 року приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного зі своєю дружиною ОСОБА_4 проживання: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з останньою на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на умисне вчинення фізичного та психологічного насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, які виразилися у словесних образах дружини нецензурною лайкою, приниженні та нанесенні їй тілесних ушкоджень.

За вищевказаним фактом, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності, та постановою Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) від 05 березня 2024 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 08 листопада 2024 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного зі своєю дружиною ОСОБА_4 проживання: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з останньою на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на умисне вчинення фізичного та психологічного насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, повторно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, які виразилися у словесних образах дружини нецензурною лайкою та смиканні за волосся.

За вищевказаним фактом ОСОБА_5 також притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, 08 листопада 2024 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного зі своєю дружиною ОСОБА_4 проживання: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з останньою на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на умисне вчинення психологічного насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, повторно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які виразилися у словесних образах дружини нецензурною лайкою.

За вищевказаним фактом ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності, та постановою Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) від 25 грудня 2024 року, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 05 січня 2025 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного зі своєю дружиною ОСОБА_4 проживання: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з останньою на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на умисне вчинення психологічного насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, повторно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які виразилися у словесних образах дружини нецензурною лайкою, погрозами.

Таким чином, упродовж січня 2024 року - січня 2025 року, ОСОБА_5 , в порушення ст. 28 Конституції України, ст. ст.51-56 Сімейного кодексу України, умисно систематично вчиняв фізичне, психологічне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_4 , що призводило до фізичних, психологічних (моральних) страждань останньої. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_5 його дружина зазнавала фізичного, психологічного насильства, яке виразилось в приниженні, словесних образах та висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах, нанесенні тілесних ушкоджень, що спричинило останній емоційну невпевненість та викликали психологічні (моральні) страждання.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 іншого покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази та судові витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1