У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Київ

справа № 279/764/18

провадження № 51- 2229 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі пунктів «в» та «д»

ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_5 на її користь 500000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 230 грн витрат на правову допомогу; стягнуто з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь

ОСОБА_4 страхове відшкодування 4872 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 23589,33 грн в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю чоловіка ОСОБА_6 . В решті вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 250000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та одноразовий платіж у зв`язку з втратою годувальника 117649, 73 грн; стягнуто з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування 4872 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 23589,33 грн в рахунок відшкодування шкоди пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_6 .

Цивільний позов ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задоволено - стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 100000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та одноразовий платіж у зв`язку з втратою годувальника 118716, 40 грн за період з 08 серпня 2015 року по 01 травня 2024 року, а починаючи з 01 травня 2024 року стягувати щомісячними платежами 25% заробітної плати установленої Законом України «Про державний бюджет» на поточний рік, до досягнення нею повноліття 26 березня 2032 року; стягнуто з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування 4872 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 23589,33 грн в рахунок відшкодування шкоди пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_6 .

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задоволено, апеляційну скаргу представника ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» задоволено частково - вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Потерпіла ОСОБА_4 не погодившись з вищезазначеним рішенням апеляційного суду, звернулась з касаційною скаргою, в якій порушує питання про його перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та копію доданих до неї судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Положеннями ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. Відповідно до частин 1, 2 вказаної статті, у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з копії ухвали Житомирського апеляційного суду від 20 травня

2025 року, вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому з урахуванням зазначеного та положень п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, не може бути предметом перевірки в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 428 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від

20 травня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3