Справа № 204/2128/22
Провадження № 1-кс/204/556/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, в режимі відеоконференції, скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на незаконне затримання,-

встановив:

До суду надійшла скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на незаконне затримання. В обгрунтвання скарги зазначено, 07 березня 2022 року близько 08 год. 00 хв. до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без будь-якої ухвали та інших документів, які б давали підстави для законного проникнення до житла, увірвалися шляхом пошкодження вхідних дверей невідомі особи у військовій формі та обмундировані зі стрілецькою зброєю. Внаслідок такого незаконного проникнення до вказаного житла було незаконно затримано (позбавлено волі) ОСОБА_5 . Після такого затримання, на руки ОСОБА_5 було надіто пластикові затяжки, які позбавили його можливості здійснювати вільний рух руками, очі було заклеєно липкою стрічкою (скетчем), шляхом обмотування голови. Далі ОСОБА_5 помістили до автомобіля і в супроводі вищезазначених осіб його відвезли у невідомому для ОСОБА_5 напрямку. Далі, ОСОБА_5 помістили до підвального приміщення, де особи, які вже представилися співробітниками СБУ, протягом дня піддавали жорсткому поводженню, катуванню, з метою примушування ОСОБА_5 дати показання, якими підтвердити факт того, що він передавав певну інформацію щодо розміщення військових та військової техніки на території м. Слов`янська певним особам. Катування заключалося у тому, що до ОСОБА_5 було застосовано з боку вищезазначених осіб грубу фізичну силу (його били як руками і ногами, так і іншими твердими предметами, били струмом електрошокера, не давали їсти і пити, не давали змоги сходити до туалету тощо) та психологічний тиск (приставляли до голови пістолет та погрожували вистрілити у випадку відмови від давання необхідних показань). Після цього вказані особи надиктували ОСОБА_5 ті показання, які він мав надати. У подальшому 08 березня 2022 року ввечері ОСОБА_5 доставили до м. Покровськ Донецької області до слідчого ГУ СБУ у Донецькій області майора юстиції ОСОБА_6 , де було складено протокол про затримання, повідомлено про підозру та виконано інші процесуальні дії. Також, необхідно звернути увагу на те, що до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі Постанови заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 в порядку ст. 615 КПК України. При цьому було повністю знехтувано Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за No 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до змісту якого Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінити територіальну підсудність судових справ: Приморського районного суду м. Маріуполя на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Тобто, станом на день та час необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 було вже врегульовано питання підсудності розгляду такої процедури а тому подальше затримання ОСОБА_5 (обрання запобіжного заходу), утримання його під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (N4)» є також незаконною. Відповідно до ч. 1 ст. 210 КПК України, уповноважена службова особа зобов?язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством. Однак, всупереч вказаним вимогам закону, ОСОБА_5 протягом більше ніж добу тримали у підвальному приміщенні та піддавали катуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 20 КПК України, у разі наявності підстав для обгрунтованої підозри, що доставлення затриманої особи тривало довше, ніж це необхідно, слідчий зобов?язаний провести перевірку для вирішення питання про відповідальність винуватих у цьому осіб. Однак, така перевірка проведена не була, про причини такої затримки у протоколі про затримання не зазначено. При цьому сам ОСОБА_5 і під час його допиту, і під час складання протоколу затримання повідомив слідчому про реальний день та час його затримання. 3 протоколу про затримання не зрозуміло, який з пунктів, наведених у ч. 1 ст. 208 КПК України, став підставою затримання ОСОБА_5 , оскільки там міститься перелік двох підстав для затримання, передбачених п. 1 та п. 2 ст.208 КПК України та не вказано, яка з цих підстав була застосована до підозрюваного. Крім того, стверджую на тому, що затримання незаконне з огляду на те, що під час затримання ОСОБА_5 спав у своєму ліжкові, що не є злочином або замахом на злочин. Далі, 01 квітня 2022 року мені було вручено Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії постанови про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою ОСОБА_5 07 квітня 2022 року слідчим в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_6 мені у мессенджері «Телеграм» було направлено Постанову заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 04 квітня 2022 року про продовження строку дії постанови прокурора про тримання під вартою ОСОБА_5 . При цьому прокурор вмотивував таку свою постанову тим, що в його повноваження входить прийняття таких рішень в рамках ст. 615 КПК України, а також здійснив самостійне трактування ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» а також Розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року за No 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та стверджує, що територіальна підсудність справ стосується виключно розгляду судових справ на стадії судового слідства. Тобто прокурор ОСОБА_10 здійснив перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_5 , що виразилось у його незаконному затриманні та подальшому Триманні під вартою без рішення суду. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Враховуючи викладене, захисник звертається до суду із даною скаргою і просить перевірити законність затримання ОСОБА_5 старшим слідчим з ОВС СВ 2 управління (з дислокацією ц м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майором юстиції ОСОБА_6 ; визвати незаконним затримання ОСОБА_5 , яке відбулося 08 березня 2022 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження N° 0000063 та звільнити його з під варти.

В судовому засіданні захисник підтримав скаргу, посилаючись на обставини викладенні у скарзі, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника і просив задовольнити скаргу на незаконне затримання.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Суду пояснила, що підозрюваний ОСОБА_5 затриманий та знаходиться під вартою на законних підставах. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 перебуває у ДБР, останній знаходиться під вартою згідно постанови заступника керівника Донецької обласної прокуратури, відповідно до ст.615 КПК України. Дана постанова не оскаржена та є чинною.

У відповідності до ч. 1-5 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

У судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 08.03.2022 року о 17.56 год. старшим слідчим в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстави затримання: якщо особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. В протоколі зазначено, що ОСОБА_5 з його слів було фізично затримано приблизно о 08.00 год. 07.03.2022 року у м.Слов`янську Донецької області. Психологічного та фізичного насильства з боку працівників 2 управління(з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях під час затримання не здійснювалось. Зауважень, доповнень, клопотань щодо затримання особи та складання даного протоколу від учасників слідчої дії не надходило. Проткол підписаний затриманим ОСОБА_5 . Вказаний протокол складений за участю захисника ОСОБА_11 та підписаний останнім. Тобто, затримання громадянина ОСОБА_5 співробітниками 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях відбувалось у спосіб передбачений чинним законодавством та на законних підставах.

У судовому засіданні не було встановлено жодних фактів, які б свідчили про незаконне затримання ОСОБА_5 та порушення його прав.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що на даний час немає жодної інформації стосовно того, що громадянин ОСОБА_5 , був незаконно затриманий співробітниками 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 24, 202, 206, 208, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на незаконне затримання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1