Провадження № 1-кп/761/1389/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

16.03.2020 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт

27.09.2022 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом

у кримінальному провадженні, відомості про яке внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002305 від 22.08.2022 за ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ

До провадження Шевченківського районного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

20.06.2023 ухвалою суду призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження 11.09.2023 ухвалою суду призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1273 від 24.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати про них показання. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може усвідомлювати значення своїх дій свої дії та керувати ними. Йому рекомендовано поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь (відповідно до ст.92 КК України).

07 жовтня 2024 року у зв`язку із встановленням підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру судом постановлено ухвалу про зміну порядку розгляду і продовжено судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

07 жовтня 2024 року ухвалою суду призначено додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_5 ..

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №396 від 18.03.2025 в період діяння, у скоєнні якого ОСОБА_5 обвинувачується, він виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10). За своїм психічним станом у зазначений період ОСОБА_5 , не міг усвідомлюватизначення своїх дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 , не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. За психічним станом ОСОБА_5 , рекомендовано поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь (відповідно до ст.92 КК України). Визначення конкретного виду примусових заходів медичного характеру (відповідно до ст.94 КК України) виходить за межі повноважень судово-психіатричного експерта.

У зв`язку із тим, що судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не є осудною особою, прокурором подано до суду клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Так, 21.08.2022, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , який страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10), перебуваючи біля будинку № 34 по вулиці Д. Щербаківського в м. Київ, відповідно до свого психічного стану не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними, звернув увагу на ОСОБА_7 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та мала при собі сумку бежевого кольору, марки «Calvin Klein», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходились паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9 T», 4/64 GB, синього кольору, вартістю 4 599 гривень 67 копійок.

В подальшому, 21.08.2022, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , який страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10), перебуваючи біля будинку № 34 по вулиці Д. Щербаківського в м. Київ, та який, відповідно до свого психічного стану не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та взяв у останньої сумку бежевого кольору, марки «Calvin Klein», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходились паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9 T», 4/64 GB, синього кольору, вартістю 4 599 гривень 67 копійок, чим вчинив суспільно небезпечне діяння, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, передбачене Законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Після чого, ОСОБА_5 , з вказаним майном на загальну суму 4 599 гривень 67 копійок залишив місце вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив обставини, викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, вказав, що вчинив викрадення майна потерпілої, з приводу чого жалкує. Просив застосувати заходи медичного характеру, які не будуть суворого характеру.

Захисник та законний представник висловили узгоджену з ОСОБА_5 позицію, щодо доцільності застосування до останнього ініційованих у клопотанні заходів.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що зібрані органом досудового розслідування докази відповідають вимогам ст. 84, 94 КПК України, а їх дослідженням у судовому засіданні достеменно встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у стані, який виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності, а отже, щодо ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Крім іншого, судом були досліджені матеріали кримінального провадження, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.08.2022;

- протокол огляду місця події від 22.08.2022 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого зафіксовано обставини на місці вчинення суспільно-небезпечного діяння;

- висновок товарознавчої екпертизи;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2022, відповідно до яких у присутності понятих, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вказали на ОСОБА_5 , як такого що вчинив викрадення майна.

Щодо інших заявлених стороною обвинувачення доказів. Судом з урахування положень ст. 23 КПК України, вжитих заходів щодо встановлення місця знаходження потерпілої, яке не вдалося встановити, визнано неможливим допит потерпілої ОСОБА_7 щодо свідків, судом прийнято відмову прокурора від їх допиту, стороною захисту свідків заявлено не було.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені матеріали провадження та надані стороною обвинувачення докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України, які були досліджені у судовому засіданні, суд вважає їх належними, достовірними, допустимими та достатніми для висновку відповідно до положень ст. 513 КК України, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було вчинено ОСОБА_5 , про що останній також повідомив суду.

Суд, звісно, при розгляді справи, у порядку вирішення питання застосування у відношенні особи примусових заходів медичного характеру, не досліджує природу дій особи, як то ставлення її свідомості і волі до суспільно небезпечного діяння, котре нею вчиняється, і до наслідків. Оскільки предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, зокрема під час розгляду цієї категорії справ не вирішуються питання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться лише про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння. При цьому, умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме кримінального правопорушення (злочину чи проступку) та встановлюються лише щодо осудної особи.

Дана позиція узгоджується з висновком Верховного суду у складі касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 26.06.2019 у справі № 202/5997/17.

Окрім того, з досліджених судом матеріалів, які характеризують ОСОБА_5 , вбачається, що останній на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

За даними довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.02.2020.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1273 від 24.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати про них показання. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Йому рекомендовано поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь (відповідно до ст.92 КК України).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №396 від 18.03.2025 в період діяння, в скоєнні якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується, він виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді «Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10). За своїм психічним станом у зазначений період ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявляє ознаки Шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F22.00МКХ-10). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. За психічним станом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендовано поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь (відповідно до ст.92 КК України). Визначення конкретного виду примусових заходів медичного характеру (відповідно до ст.94 КК України) виходить за межі повноважень судово-психіатричного експерта.

Згідно з ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Отже, діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , вчинено останнім у стані неосудності, так як на момент вчинення даного суспільно небезпечного діяння, та на теперішній час також, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання (F22.00МКХ-10), та за своїм психічним станом у зазначений період ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Розглядаючи питання виду заходів медичного характеру, які підлягають застосуванню до ОСОБА_5 , враховуючи висновки судових психіатричних експертиз, вимог ст. 94 КК України, а також характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступень небезпечності психічнохворого для себе або інших осіб, до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді поміщення до психіатричного заходу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи до набранням судового рішення законної сили необхідно залишити без змін.

Процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в сумі 566,34 грн. (висновок експерта від 26.08.2022 № СЕ-19/111) в порядку ст. 124 КПК України віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд зауважує, що відповідно до роз`яснень наданих у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», а саме, що визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований). Копії ухвал (постанов) суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надсилаються судом на виконання до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання і до органів внутрішніх справ, а також експертній установі, де особа перебувала на обстеженні.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 512-513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002305 від 22 серпня 2022 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи - в Київську міську психоневрологічну лікарню №3, що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Глеваха, вул. Павлова 7 до набранням ухвалою законної сили залишити без змін.

Процесуальні витрати в сумі 566,34 грн. ( висновок експерта від 26.08.2022 № СЕ-19/111) віднести на рахунок держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9 T», 4/64 GB, синього кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у володінні останньої.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча суддя ОСОБА_11