КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 травня 2025 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференцзв`язку

представника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку 19.02.2025 в автомобілі марки «Land Rover», модель «Discovery», ідентифікаційний номер ТЗ: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено: аркуш паперу (повістка) на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.; папка синього кольору із копіями паспортів наступних громадян України: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 арк., ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2 арк., ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2 арк., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 2 арк.; бланк повістки ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 1 арк.; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_14 , на 1 арк.; довідка військової частини НОМЕР_4 СБ України від 30.11.2024 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1 арк.; посвідчення волонтера № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 дійсне до 24.04.2024; посвідчення волонтера НОМЕР_10, на ім`я ОСОБА_5 , дійсне до 16.05.2025; військовий номерний знак « НОМЕР_6 »; мобільний телефон марки та моделі «iPhone 7», номер моделі «MN9Н2LL/A», серійний номер: НОМЕР_7 ІМЕІ: НОМЕР_8 , чорного кольору.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 02 квітня 2025 року клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без виклику ОСОБА_5 та його захисника, копію оскаржуваного рішення отримано 15 квітня 2025 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 21 квітня 2025 року. З цих підстав, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що арештоване майно не відповідає ознакам, передбачених ст. 98 КПК України.

Крім того, прокурором не додано до матеріалів клопотання протоколу огляду речових доказів та їх фотографій.

Звертає увагу на те, що клопотання подано не у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку, захисник зазначив, що 02 квітня 2025 року клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без виклику ОСОБА_5 та його захисника, копію оскаржуваного рішення отримано 15 квітня 2025 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 21 квітня 2025 року.Колегія суддів вважає, що з наведених підстав строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08 грудня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001227, за підозрою, у тому числі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що громадяни України ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені особи, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, заздалегідь домовилися про спільне вчинення злочинних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, зокрема, шляхом виготовлення підроблених довідок щодо вивчення військовозобов`язаних осіб у якості кандидатів на військову службу, що надають право тимчасової відстрочки від військової служби.

19 лютого 2025 року ОСОБА_5 затримано та 20 лютого 2025 року його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до інформації ГУ ВБ СБ України № 9/1-615ві від 19.02.2025 в автомобілі ОСОБА_5 , марки «Land Rover», модель «Discovery», ідентифікаційний номер ТЗ: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , зберігаються речі та документи, що містять відомості про факти та обставини, що встановлюються у кримінальному провадженні за № 0001227, які будуть доказами під час досудового розслідування.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , марки «Land Rover», модель «Discovery», ідентифікаційний номер ТЗ: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_5

19 лютого 2025 року у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а також з підстав наведених у листі Головного управління внутрішньої безпеки СБ України № 9/1-615 від 19.02.2025 , проведено обшук в автомобілі марки «Land Rover», модель «Discovery», ідентифікаційний номер ТЗ: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено речі та документи.

19 лютого 2025 року постановою слідчого вказані предмети та документи, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0001227.

24 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведений обшук легалізовано.

28 лютого 2025 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 засобами поштового зв`язку направив до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено під час особистого обшуку в автомобілі марки «Land Rover», модель «Discovery», ідентифікаційний номер ТЗ: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , з метою збереження речового доказу.

Також, прокурор просив поновити строк на подання клопотання про арешт майна, оскільки 20 лютого 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано клопотання про легалізацію проведеного 19 лютого 2025 року обшуку відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України. 24 лютого 2025 року слідчим суддею вказане клопотання задоволено.

Разом із тим, що у межах вказаного кримінального провадження розслідуються тяжкі злочини та є термінова необхідність у проведенні великого обсягу слідчих (розшукових) дій та заходів забезпечення кримінального провадження на всій території України, що призводить до надмірного навантаження на орган досудового розслідування. Відтак, строк на подання клопотання пропущено із поважних причин.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року клопотання прокурора про арешт майна задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001227, про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження та його зв`язок із кримінальним правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Доводи апелянта, що клопотання подано з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, не заслуговують на увагу.

З матеріалів клопотання убачається, що 19 лютого 2025 року у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року проведений обшук легалізовано.

28 лютого 2025 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 засобами поштового зв`язку направив до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна. При цьому, просив поновити строк на його подання, оскільки 20 лютого 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано клопотання про легалізацію проведеного 19 лютого 2025 року обшуку відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України. 24 лютого 2025 року слідчим суддею вказане клопотання задоволено.

Разом із тим, що у межах вказаного кримінального провадження розслідуються тяжкі злочини та є термінова необхідність у проведенні великого обсягу слідчих (розшукових) дій та заходів забезпечення кримінального провадження на всій території України, що призводить до надмірного навантаження на орган досудового розслідування.

Відтак, прокурором застосовано положенням ч. 1 ст. 117 КПК України, відповідно до яких, пропущений із поважних причини строк може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи та прокурор, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, поставив питання про його поновлення, яке слідчим суддею було задоволено.

Всі інші доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховано ним при прийнятті рішення.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20

Єдиний унікальний № 761/9237/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_21

Справа № 11сс/82/3537/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК