У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7562/25

№ 1-кп/183/2094/25

29 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000516 від 20.05.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, військовослужбовця, маючого середньо-технічну освіту,одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України КК України.

Прокурор вважає необхідним призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки підстав для закриття провадження немає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження немає.

Суд вислухавши думку учасників процесу, вважає можливим призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників процесу.

Окрім цього, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перед судом прокурором доведено, що на теперішній час продовжують існувати та не зменшились передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 усвідомлює, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тому існує ризик, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що свідки по даному кримінальному провадженню мешкають в одному районі з обвинуваченим ОСОБА_3 , крім того, останні не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду, тому в разі перебування обвинуваченого на свободі він матиме реальну можливість незаконного впливу на свідків з метою надання останніми показань на користь обвинуваченого.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України, свідчить те, що ОСОБА_3 проходить військову службу за мобілізацією на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , яка систематично здійснює виїзди в зоні проведення Операцій Об`єднаних Сил, він матиме можливість не прибувати, або не своєчасно прибувати за викликом до суду. Крім того, наказом командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_3 за призовом по мобілізації визнано таким, що самовільно залишив військову частину в пункті постійної дислокації.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечних психотропних речовин, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення у тому числі й продовжити здійснювати збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Суд погоджується з аргументами прокурора висловленими на обґрунтування вищезазначених ризиків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого доцільно продовжити дію застосованого раніше до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Тому, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 201, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні о 14.00 годині 06 серпня 2025 року в залі судового засідання Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участю учасників процесу.

Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_3 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 22 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження строку тримання під вартою протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1