У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3889/25

№ 1-кп/183/1707/25

28 квітня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні № 0000770 від 21.01.2025 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебував на посаді гранатометника 3 відділення 3 взводу охорони бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні № 0000770 від 21.01.2025 стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилось досудове розслідування стосовно ОСОБА_4 , якому 04.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто не з`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №40 від 27.02.2022 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника роти охорони бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Проте, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, встановлені зазначеними нормами законодавства, що визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини та регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її в посаді гранатометника 3 відділення 3 взводу охорони бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 22 жовтня 2022 року о 08 годині 00 хвилин не з`явився вчасно на службу без поважних причин після відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , в пункті постійної дислокації на території АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 26 березня 2025 року, коли самостійно прибув до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, заявив про намір добровільно повернутись на службу та був направлений для проходження подальшої військової служби до військової частини НОМЕР_2 (батальйон резерву ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який розташований на території АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 22 жовтня 2022 року військовослужбовець ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин після відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 та був незаконно відсутній на військовій службі до 26 березня 2025 року.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; доповіддю з військової частини НОМЕР_1 ; протоколами допиту свідків тощо.

Прокурор вказує, що ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

На адресу слідчого надійшла письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Також, ОСОБА_4 звернувся до прокурора з письмовою згодою на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України не притягувався. Кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

У зв`язку з викладеним прокурор звернувся із вказаним клопотанням до суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 погодився з клопотанням прокурора, просив його задовольнити. Також додав, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю та щиро кається, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки щиро бажає продовжити військову службу.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання та матеріали кримінального провадження в межах, необхідних для вирішення вказаного питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як убачається з ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів клопотання вбачається, що старший солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

Також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України не притягувався, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби, суд доходить висновку про можливість звільнення останнього від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до підозрюваного не застосований.

Керуючись ст. 401 КК України, ст. ст. 284-288, 350, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000770 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цієї ухвали законної сили невідкладно забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання цієї ухвали законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Повний текст ухвали складено і оголошено 28 квітня 2025 року о 12 годині 45 хвилин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1