14.05.2025
Справа № 331/4679/24
Провадження № 1-кп/331/320/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

з участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

1. Короткий зміст клопотання

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про визнання очевидно недопустимими доказами, а саме: протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5163т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 з додатком DVD-R диск інв.. №421т від 14.03.2024 та DVD-R диск інв.. №423т від 14.03.2024; протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння №5164т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 (ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»); протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5166т/55/107/02-2024 від 10.05.2024; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5168т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 з додатком DVD-R диск інв.. №422т від 14.03.2024; протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №4504т/55/107/01-2024 від 23.04.2024 з додатком карта пам`яті інв.. №420 від 14.03.2024; протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №4653т/55/107/03-2024 від 23.04.2024 з додатком карта пам`яті інв. №619 від 18.04.2024, протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи №1491т/55/01-2024 від 07.02.2024 з додатком карта пам`яті інв. №1557т від 12.12.2023 та протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №1492т/55/01-2024 від 07.02.2024 з додатком DVD-R диск інв.. №950т від 31.08.2023.

Свої клопотання обґрунтовує тим, що з клопотань прокурора, ухвал слідчого судді та результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій видно, що проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосувалось приватного спілкування захисника з підозрюваним телефонним зв`язком, а також приватного спілкування адвоката з клієнтом у слідчих кабінетах, розташованих у приміщенні ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Тобто, під час проведення щодо ОСОБА_3 негласних (розшукових) дій, а саме: аудіо-, відео контроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи (автомобілів) з встановленням технічних засобів відео контролю особи в порушення норм законодавства мало місце незаконне системне втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтами, в тому числі в слідчих кабінетах, розташованих у приміщенні ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», що прямо заборонено ч. 5 ст. 258 КПК України, та конфіденційність такого спілкування гарантується зокрема і нормами закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

Крім того, зазначив, що правилами ч.3 ст.267 КПК України прямо визначається, що приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» не є публічно недоступним місцем, а має статус публічно доступного, тому проведення у цьому приміщенні НСРД за ухвалою слідчого судді є порушення норм діючого законодавства.

З огляду на викладене, просив задовольнити вказане клопотання та визнати зазначені протоколи очевидно недопустимими доказами.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 наполягав на задоволенні клопотання та уважав, що орган досудового розслідування грубо знехтував гарантіями, передбаченими для адвокатської діяльності, допустив втручання у приватне спілкування адвоката із клієнтом, що заборонено діючим законодавством. Ухвали, які були винесені слідчим суддею, не містять обґрунтувань можливості такого втручання та прийняті судом без дотримання норм КПК України, тому усі отримані у такий спосіб докази мають у собі ознаки очевидної недопустимості, оскільки отримані із грубими порушенням норм КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника та зазначив, що грубе порушення гарантій адвокатської діяльності призвело до неможливості використання отриманих доказів у кримінальному процесі, тому просив суд визнати усі протколи НСРД очевидно недопустимими та не досліджувати їх зміст у судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання захисника, оскільки дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій надано в порядку вимог КПК України, при цьому органом досудового розслідування було дотримано вимоги ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тобто дії органу досудового розслідування в частині проведення негласних (слідчих) розшукових дій були прямо санкціоновані та піддані судовому контролю з боку Запорізького апеляційного суду, а слідчий суддя мав повну інформацію про статус ОСОБА_3 як професійного адвоката. Більш того, злочин, який інкримінується ОСОБА_3 , пов`язаний з здійсненням збуту наркотичних засобів в приміщенні кімнати для побачень ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», однак гарантії, які прямо передбачені ч.5 ст.258 КПК України стосується саме законної діяльності адвоката, у даному ж випадку метою проведення негласних слідчих (розшукових) дій було саме документування незаконної діяльності, пов`язаної з вчинення тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке вчиняється спеціальним суб`єктом, а саме: адвокатом. Просив суд урахувати практику ЄСПЛ щодо меж легітимного втручання держави у приватне спілкування, яке є допустимим лише за умови, якщо воно здійснюється на підставі закону, переслідує легітимну мету, таку як запобігання злочину, та є необхідним у демократичному суспільстві. Отже, на його думку, втручання у спілкування між захисником та підзахисним було виправдано та мало на меті виявлення обставин вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

3. Встановлені судом обставини

Обвинувальний акт затверджено прокурором 29 липня 2024 року.

Відповідно до супровідного листа прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_4 № 09/3-8054-23 від 30.07.2024 обвинувальний акт скерований до Олександрівського (Жовтневого) районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Олександрівського (Жовтневого) районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Олександрівського (Жовтневого) районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України призначено судовий розгляд.

Так, під час судового засідання прокурором було надано суду для дослідження наступні письмові докази:

- ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 05.12.2023 (справа №4807/7719/23, пр. №10/7263т), якою задоволено клопотання було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контролю особи: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; зняття інформації з інформаційних систем; установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу); обстеження публічно-недоступних місць, житла чи іншого володіння; спостереження за особою;

- ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 05.12.2023 (справа №4807/7720/23, пр. №10/7264т), якою задоволено клопотання було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, а саме: ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

- ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 07.03.2024 (справа №4807/1671/24, пр. №10/1532т), якою задоволено клопотання було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контролю особи: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; зняття інформації з інформаційних систем; установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу); обстеження публічно-недоступних місць, житла чи іншого володіння; спостереження за особою;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи № 1491т/55/107/01-2024 від 07.02.2024, проведений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/7263т від 05.12.2023, якою було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_3 , з дотриманням вимог статей 104-107, 246, 249, 252-258, 266, 260 КПК України (т.1 а.с. 149-156);

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 1492т/55/107/01-2024 від 07.02.2024, проведений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/7263т від 05.12.2023, якою було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж за мобільним номером, який знаходиться в користування ОСОБА_3 , з дотриманням вимог статей 104-107, 246, 249, 252-258, 266, передбаченого ст.263 КПК України (т.1 а.с. 157-165);

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння №5164т/55/107/02-2024 від 10.05.2024, проведений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1533т від 07.03.2024, якою було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, а саме: ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд.36, шляхом таємного проникнення у нього, у тому числі з використанням технічних засобів аудіо, - відео контролю особи, з метою виявлення та фіксації слідів вчинення ОСОБА_3 (т.1 а.с. 180);

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №4504т/55/107/01-2024 від 23.04.2024, проведений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1532т від 07.03.2024, якою було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_3 з дотриманням вимог статей 104-107, 246, 249, 252-258, 266, 260 КПК України (т.1 а.с. 196-207);

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №4653т/55/107/03-2024 від 30.04.2024, проведений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1532т від 07.03.2024, якою було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відеоконтроль особи ОСОБА_3 , з дотриманням вимог статей 104-107, 246, 249, 252-258, 266, передбаченого ст.263 КПК України (т.1 а.с. 208-210);

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5163т/55/107/02-2024 від 10.05.2024, проведений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/1532т від 07.03.2024, якою було задоволено клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж, яка передається ОСОБА_3 з використанням відповідних мобільних телефонів, з дотриманням вимог статей 104-107, 246, 249, 252-258, 266, передбаченого ст.263 КПК України (т.1 а.с. 219-222);

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5166т/55/107/02-2024 від 10.05.2024;

- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5168т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 з додатком DVD-R диск інв. №422т від 14.03.2024.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно ч.5 ст. 258 КПК України втручання у приватне спілкування захисника, священнослужителя з підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, виправданим заборонене.

Відповідно до п.9 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом.

5. Оцінка та мотиви суду

5.1. Щодо втручання у приватне спілкування між захисником та підозрюваним

Адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні посилались на недопустимість протоколів негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки вони були проведені незважаючи на пряму заборону втручання у приватне спілкування між захисником і підозрюваним.

Аналізуючи доводи сторони захисту суд зазначає, що конфіденційність спілкування між захисником і його клієнтом має підвищений захист як за ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і за національним законодавством - п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий захист обумовлено фундаментальною роллю адвокатів у демократичному суспільстві - роллю захисту сторін судових процесів. Адвокати не зможуть виконувати це важливе завдання, якщо вони не можуть гарантувати тим, кого вони захищають, що обмін інформацією між ними залишиться конфіденційним.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється:

- згідно з законом, при цьому для правомірного обмеження права недостатньо, щоб така можливість просто була передбачена законом. До уваги береться його якість, а саме доступність, достатня передбачуваність та наявність гарантій захисту від свавільного втручання;

- переслідувати одну з легітимних цілей, бути здійсненим для досягнення інтересів національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, запобігання заворушенням чи злочинам, захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб;

- бути необхідним у демократичному суспільстві. Поняття необхідності передбачає, що обмеження відповідає нагальній суспільній потребі, є пропорційним для досягнення вказаних цілей , а підстави, якими воно обґрунтовується, є належними та достатніми.

Втручання має ґрунтуватись на належних і достатніх підставах і повинне бути пропорційним щодо законної мети або цілей, що переслідуються (Segerstedt-Wiberg і Інші проти Швеції, 2006).

Так, відповідно до ч.3 ст.246 КПК України, рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором. Втручання шляхом проведення слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні мало законну мету - отримання доказів, які можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення. Отже, таке втручання відбувалось згідно з законом та переслідувало законну мету.

У судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування було отримано інформацію про здійснення адвокатом ОСОБА_3 злочинної діяльності, а саме: збут наркотичних засобів та психотропних речовин клієнтам, які тимчасово перебувають у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», що відповідно до ст.12 КК України, є тяжким або особливо тяжким злочином. Вказана інформація потребувала перевірки, зокрема, шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Також таке втручання було необхідним та пропорційним, оскільки потреби досудового розслідування в частині виконання завдань кримінального провадження вимагали необхідності перевірки відомостей, що безпосередньо стосувались обставин вчинення тяжкого чи особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом наркотичних засобів чи психотропних речовин , передбаченого ст. 307 КК України.

Слідчий суддя Запорізького апеляційного суду, приймаючи рішення, здійснив судовий контроль за діяльністю органу досудового розслідування, задовольнив клопотання керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , чим надав дозвіл на проведення щодо ОСОБА_3 негласних слідчих (розшукових) дій.

Надаючи оцінку потребам досудового розслідування та можливості без застосування проведення негласних (слідчих) розшукових дій отримати інформацію, яка зазначена у відповідних протоколах, суд зазначає, що проведення втручання у спілкування адвоката з його клієнтом за вказаних обставин обумовлено досягненням легітимної мети забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і цілком виправдовує певну ступінь втручання у таке спілкування.

Прокурор під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні використовував лише ті протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, які безпосередньо стосувались предмету кримінального правопорушення, а саме: обставин збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Органом досудового розслідування ані в цьому кримінальному провадженні, ані в інших кримінальних провадження не було використано інформацію, яка була отримана під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій (обставини надання консультацій адвокатом клієнту, вибудовування ефективної лінії захисту, обговорення плану, засобів, способів захисту тощо), тому право на захист клієнта адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_7 порушено не було. Зі змісту обвинувального акту убачається, що обвинувачений (адвокат) ОСОБА_3 , ймовірно, вчиняв кримінальне правопорушення, маскуючи його під законну діяльність, яка пов`язана із здійсненням адвокатської діяльності,використовуючи про цьому гарантії адвокатського імунітету.

Роль, яка покладена на адвокатів у системі правосуддя будь-якої правової держави, зумовлює необхідність додаткового захисту їхніх професійних прав і, відповідно, процесуальних та особистих прав їхніх підзахисних. Європейський суд з прав людини розглядає такий захист як складову права на повагу до приватного життя. Але цей захист не є безмежним, тож при дотриманні відповідних гарантій, для припинення або розслідування незаконних дій, такі права можуть і мають бути обмежені в інтересах суспільства.

На думку суду, втручання у приватне спілкування адвоката із підозрюваним було пропорційним, оскільки було здійснено для запобігання злочину, таке втручання не виходило за межі розслідування кримінального провадження і даних про те, що воно вплинуло на адвокатську діяльність обвинуваченого ОСОБА_3 щодо захисту його клієнта ОСОБА_7 не має.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини втручання держави в приватне життя людини не становитиме порушення статті 8, якщо відповідно до пункту 2 статті 8 його передусім було здійснено «згідно із законом», якщо втручання переслідує законну мету відповідно до пункту 2 та якщо воно є необхідним у демократичному суспільстві задля досягнення цієї мети («Klass and Others v.Germany», 06.09.1978 року, п.43).

Верховенство права inter alia передбачає, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження (рішення ЄСПЛ «Klass and Others v. Germany, n.55», «Volokhy v. Ukraine, n.49»).

Отже, судувважає, що під час втручання у приватне спілкування адвоката ОСОБА_3 та його клієнта ОСОБА_7 органом досудового розслідування були дотримані гарантії ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правовий статус адвоката та вказані дії відповідали вимогам закону, тож підстав визнавати недопустимими протоколи НСРД немає.

5.2 Щодо дотримання вимог КПК України під час здійснення негласних слідчих (розшукових) дій

Щодо доводів адвоката ОСОБА_5 з приводу того, що приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» не є публічно недоступним місцем, а має статус публічно доступного, суддя зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до ч.3 ст. 267 КПК України, приміщення, які спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені відповідно до закону (приміщення з примусового утримання осіб у зв`язку з відбуттям покарання, затримання, взяттям під варту тощо), мають статус публічно доступних.

Однак, згідно п.1 глави 1 розділу IV наказу від 14.06.2019 №1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», режим у СІЗО - встановлені відповідно до законодавства порядок і умови тримання ув`язнених і засуджених та нагляду за ними.

Відповідно до п.п. 1,2,3,4, 5 глави 1 розділу IV наказу від 14.06.2019 №1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», відвідування СІЗО - проходження осіб до зони, що охороняється, з метою ознайомлення з умовами тримання та праці ув`язнених і засуджених, проведення концертів, виступів, богослужінь тощо, спілкування з ув`язненими та засудженими, їх фото- і відеозйомки (за згодою), а також ознайомлення з умовами праці персоналу та функціонуванням об`єктів СІЗО. Пропускний режим установлює адміністрація СІЗО. Осіб, які відвідують СІЗО, пропускають до СІЗО та випускають з нього за перепусткою відповідного зразка з одночасним пред`явленням паспорта або іншого документа, що посвідчує особу . Відповідно до статті 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особи, які заходять на територію СІЗО або виходять з неї, та їхні речі підлягають огляду. Під час проведення оглядів можуть використовуватися металодетектори, а також детектори виявлення вибухових та наркотичних речовин. Особам, які відмовилися від проведення огляду, прохід до СІЗО забороняється. Особам, які заходять на територію СІЗО, забороняється проносити із собою продукти харчування, речі та предмети, заборонені для зберігання і користування ув`язненими і засудженими. Пакети, сумки, речі та предмети особи, які заходять на територію СІЗО, здають на зберігання до спеціально виділених адміністрацією СІЗО приміщень, шаф. У разі надходження інформації про те, що відвідувач всупереч установленому порядку намагається пронести продукти харчування, речі та предмети, заборонені для зберігання і користування ув`язненими та засудженими, начальник СІЗО або його заступник, а в разі їх відсутності - черговий помічник приймає рішення про проведення особистого огляду такої особи у порядку, передбаченому пунктом 1 глави 5 цього розділу.

Згідно абз.6,7 п.6 глави 1 розділу VII наказу від 14.06.2019 №1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», короткострокове побачення родичів та інших осіб з ув`язненими і засудженими здійснюється у присутності персоналу СІЗО або під відеонаглядом. Пронесення особами, які прибули на короткострокове побачення з ув`язненими або засудженими, будь-яких продуктів, речей або предметів не дозволяється.

Отже, не дивлячись на те, що приміщенням ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" має статус публічно доступного місця, на території цього об`єкту діє спеціальний пропускний режим та певні правила відвідування, вільний вхід та вихід відвідувачів заборонений.

Як пояснили у судовому засіданні суду учасники кримінального провадження, негласні слідчі (розшукові) дії проводились у кімнаті для побачень.

У той же час, у судовому засіданні учасниками процесу суду не було надано жодної інформації з приводу того, що слідча кімната №9 ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», в якій відбувалось приватне спілкування обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_3 з його клієнтом ОСОБА_7 була обладнана камерами відеоспостереження, та відвідувавачі були про це попереджені.

У зв`язку з чим є наявні підстави вважати, що факт звернення органу досудового розслідування в особі керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (обстеження публічно недоступного місця) до слідчого судді Запорізького апеляційного суду та додаткова перевірка всіх обставин кримінального провадження слідчим суддею Запорізького апеляційного суду не може вважатись втручанням в приватне спілкування адвоката зі своїм клієнтом або виходити за межі норм КПК України та оцінюється судом як надання ОСОБА_3 , як особі яка здійснює адвокатську діяльність, додаткових гарантій від свавільного втручання у спілкування останнього з його клієнтом.

За цих обставин суд не убачає підстав для визнання викладених вище доказів очевидно недопустимими, оскільки втручання органом досудового розслідування у приватне спілкування адвоката та його клієнта було пропорційним та було здійснено для запобігання злочину, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання цих доказів очевидно недопустимими слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 86, 87, 89, 93, 369, 372, 376 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання очевидно недопустимими доказами: протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5163т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 з додатком DVD-R диск інв.. №421т від 14.03.2024 та DVD-R диск інв.. №423т від 14.03.2024; протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння №5164т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 (ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»); протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5166т/55/107/02-2024 від 10.05.2024; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №5168т/55/107/02-2024 від 10.05.2024 з додатком DVD-R диск інв.. №422т від 14.03.2024; протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №4504т/55/107/01-2024 від 23.04.2024 з додатком карта пам`яті інв.. №420 від 14.03.2024; протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №4653т/55/107/03-2024 від 30.04.2024 з додатком карта пам`яті інв. №619 від 18.04.2024, протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи №1491т/55/107/01-2024 від 07.02.2024 з додатком карта пам`яті інв. №1557т від 12.12.2023 та протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №1492т/55/107/01-2024 від 07.02.2024 з додатком DVD-R диск інв.. №950т від 31.08.2023 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1