Справа № 204/8748/25
Провадження № 1-кс/204/2414/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000354 від 07.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000354 від 07.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 07.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення п. 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України № 258 від 22.04.2002, не маючи належного свідоцтва про право на вивезення (тимчасове вивезення) культурних цінностей з території України, а також в порушення вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», не маючи висновку обов`язкової державної експертизи, необхідного для вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей, з використанням послуг міжнародного поштового оператора АТ «Укрпошта», за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила переміщення культурних цінностей через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанда) за наступних обставин.Так, ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці та у невстановлений період часу, створила особистий обліковий запис на Інтернет-сайті «Ebay.com» під псевдонімом « ОСОБА_7 », з використанням можливостей якого, здійснювала продаж предметів старовини, орієнтуючись виключно на закордонний ринок.Будучи обізнаною у протиправності своєї діяльності, пов`язаної із контрабандою культурних цінностей, ОСОБА_5 мала достатній теоретичний та практичний досвід щодо визначення вартості, історичної, культурної, наукової, етнографічної цінності предметів старовини, процедури їх продажу, переміщення (пересилки), у тому числі за кордон України.При цьому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за контрабанду культурних цінностей у разі їх виявлення правоохоронними органами України, ОСОБА_5 , виконуючи вказівки та поради ОСОБА_6 , спрямовані на приховування вчинюваної протиправної діяльності, на міжнародному поштовому відправленні використовувала дані щодо адреси проживання іншої особи ОСОБА_8 НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , тобто приховувала свої дійсні анкетні дані.Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, у невстановлений період часу, але не пізніше 14.05.2025, ОСОБА_5 , будучи обізнаною про положення п. 35 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009, у відповідності до якого не підлягають пропуску через митний кордон України в міжнародних поштових відправленнях предмети щодо яких діє дозвільна система з боку державних органів контролю, у разі відсутності відповідних дозвільних документів, не маючи при цьому належного свідоцтва про право на вивезення (тимчасове вивезення) культурних цінностей з території України, з використанням особистого облікового запису «karpolik-0», створеного на Інтернет-сайті «Ebay.com», досягла домовленості з невстановленою у ході досудового розслідування особою - мешканцем іноземної держави на ім`я ОСОБА_9 про продаж йому натільних хрестів часів Київської Русі ХІ-ХІІІ ст. у кількості 3 шт.У подальшому, керуючись порадами та вказівками ОСОБА_6 , спрямованими на приховування вчинюваної протиправної діяльності, ОСОБА_5 , використовуючи дані іншої особи ОСОБА_8 НОМЕР_1 Vatutina 31 Kryvyi Rih Dnipropetrovska 50053 Україна UKRAINE, в особистому кабінеті сайту Укрпошта, оформила міжнародне поштове відправлення до Німеччини м. Берлін № RM061545854UA, із зазначенням даних одержувача: ОСОБА_9 НОМЕР_2 .Так, 14.05.2025, перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку № 50074 АТ «Укрпошта», що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Бизова, буд. 34, ОСОБА_5 помістила до картонної коробки натільні хрести часів Київської Русі ХІ-ХІІІ ст. у кількості 3 шт., про продаж яких до цього домовилась, та передала для подальшого оформлення й відправлення працівникам поштового відділення вказану картонну коробку з предметами старовини, на яку було наклеєно митну декларацію форми CN 22 із зазначенням вказаних вище даних. При цьому, на виконання вказівок та порад ОСОБА_6 , спрямованих на приховування дійсного вмісту поштового відправлення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в графі детального опису вкладення ОСОБА_5 зазначила «handmade decoration».У подальшому, на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду № 22-4156т/2025 від 29.04.2025, було проведено огляд, виїмку та накладення арешту на кореспонденцію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відправляється та отримується останньою через можливості оператора міжнародного поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (), за участю представників цієї установи, за ідентифікатором номеру мобільного телефону останньої НОМЕР_1 , а саме міжнародне поштове відправлення № RM061545854UA оформлене ОСОБА_5 , з метою виявлення причетних до вчинення злочину осіб, фіксації фактичних даних про їх протиправні діяння, 19.05.2025 накладено арешт на кореспонденцію, а саме на вказане вище поштове відправлення № RM061545854UA, із здійсненням огляду і виїмки вказаного поштового відправлення у місці міжнародного поштового обміну Київської дирекції АТ «Укрпошта», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кирпи, буд. 2. За результатами огляду поштового відправлення № RM061545854UA, було встановлено його вміст, а саме наявність предметів давнини у вигляді натільних хрестів часів Київської Русі ХІ-ХІІІ ст. у кількості 3 шт. Відповідно до висновку експерта відділення-бюро у м. Києві ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 1994/2184-2185 від 23.07.2025, за результатами проведення судової мистецтвознавчої експертизи, вказані предмети, а саме: натільні хрести часів Київської Русі ХІ-ХІІІ ст. у кількості 3 шт., належать до культурних цінностей, що мають художне, історичне, етнографічне та наукове значення.Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вчиненні закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України.В ході досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України.Відповідно до санкції ч. 2 ст. 201 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.Згідно відомостей Єдиного державного реєстру МВС, встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить транспортний засіб «DAEWOO SENS» державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядкуЗавданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. На підставі викладеного вище, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання щодо зазначеного вище майна підозрюваного та унеможливлення його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна і просить розглянути клопотання без виклику власника майна, їх захисника, згідно ч.2 ст.172 КПК України.

Від слідчого надана заява, про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна, його захисника (захисників), а також інших заінтересованих осіб.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 07.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України. В ході досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України. Відповідно до санкції ч. 2 ст. 201 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру МВС, встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить транспортний засіб «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 . Крім того, згідно постанови слідчого від 15 серпня 2025 року, вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000354.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України - збереження речових доказів та п.3 ч.2 ст.170 КПК України - конфіскація майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, можливості застосування конфіскації, а також з метою запобігання можливості його знищення, пошкодження, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000354 від 07.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на транспортний засіб «DAEWOO SENS» державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1