Справа № 561/868/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000029 від 01 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України в порядку п. 1-1 ч. 2, п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

УСТАНОВИВ:

12 червня 2025 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор покликається на те, що в ході досудового розслідування вжито вичерпних заходів із встановлення передбачених ст. 91 КПК України обставин які підлягають доказуванню, однак за результатами проведених слідчих та процесуальних дій, у тому числі виконання доручень в порядку ст. 40-1 КПК України, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України є кримінальним проступком, про підозру у цьому провадженні нікому повідомлено не було, подія кримінального правопорушення мала місце 12 жовтня 2022 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, а тому просить кримінальне провадження закрити.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

За змістом п. 1-1 ч. 2, п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України є кримінальним проступком.

З матеріалів кримінального провадження видно, що починаючи з 12 жовтня 2022 року ОСОБА_4 письмово звертався до прокурора Рівненської області, начальника ГУНП в Рівненській області, Президента України з вимогою внести відносно ОСОБА_5 відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, ст. 365 КК України. За цими фактами було внесено відомості в ЄРДР 01 листопада 2022 року № 0000029 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 197-1, ст. 356 КК України.

Постановою начальника сектору дізнання від 16 грудня 2022 року ОСОБА_4 визнано потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Змінюючи правову кваліфікацію з ч. 1 ст. 197-1 КК України на ст. 356 КК України прокурор ОСОБА_6 у своїй постанові від 03 квітня 2024 року встановив, що ОСОБА_7 , здійснив самовільне видалення фруктових дерев з території земельної ділянки, що межує з його домоволодінням, а в діях осіб наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Суд констатує, що до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Верховний Суд у своїй послідовній практиці неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23) та інших.

Суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретною особою, на якого у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування буде істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись п. 1-1 ч. 2, п. 3-1 ч. 1 ст. 284, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Матеріали кримінального провадження № 0000029 повернути прокурору.

Копію ухвали надіслати потерпілому ОСОБА_4 .

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1