Справа №523/9852/25
Провадження №1-кп/523/1395/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000923 від 22.06.2025 року по звинуваченню ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000923 від 22.06.2025 року по звинуваченню ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що угода в кримінальному провадженні не укладалась, відсутні підстави для повернення обвинувального акта та закриття кримінального провадження, кримінальне провадження є підсудним Пересипському районному суду міста Одеса, є підстави для призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 просила проводити розгляд у закритому судовому засіданні.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Потерпіла проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала, просила відмовити у задоволенні клопотання захисника про закрите судове засідання, вважає мотиви, на які посилається захисник необґрунтовані.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Так, кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Пересипському районному суду міста Одеси, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, суттєвих порушень вимог КПК України при його складанні, які б перешкоджали призначенню даного обвинувального акту до судового розгляду, судом не встановлено, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Із норм статті 314 КПК України вбачається, що після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до статті 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

2. З метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:

здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;

витребування певних речей чи документів;

здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Згідно з вимогами статті 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Кримінальне провадження, відповідно до вимог ст. 32 КПК України, підсудне Пересипському районному суду міста Одеси.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8,10 ч. 1 або ч.2 ст. 284 КПК України, чи затвердження угоди немає.

У задоволенні клопотання захисника про закрите судове засідання суд відмовляє як таке, що не обґрунтоване відповідно до вимог ст. 27 КПК України.

Кримінальне провадження з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, на даний час відсутні та сторонами кримінального провадження суду не надані.

На підставі чого, у відповідності до ст. 315 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами чинного КПК України. Підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження чи для направлення клопотання для визначення підсудності, а також для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

Таким чином, наявні всі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (із урахуванням принципів відкритості та гласності), суддею одноособово.

Крім того, захисник ОСОБА_5 подала клопотання про надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000101 від 07.10.2024 та подала заперечення на ухвалу слідчого судді від 22.07.2024 року про тимчасовий доступ, а також клопотання про скасування запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.

Прокурор не заперечував проти надання тимчасово доступу та долучення матеріалів до справи, та заперечував проти клопотання щодо скасування запобіжного заходу.

Потерпілі підтримала думку прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 163 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності слідчого та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Щодо надання тимчасового доступу до речей на документів:

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

За ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Окрім цього, в клопотанні про тимчасовий доступ до документів відсутні доводи наявності достатніх підстав вважати, що відповідні документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів. Наведене свідчить про необґрунтованість та безпідставність клопотання, тому суд вважає його передчасно заявленим.

Щодо скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідно до вимог ст. 201 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 201 КПК України встановлені чіткі вимоги щодо переліку документів, які мають бути додані до клопотання, а саме: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Як випливає із змісту статей 131, 176, 177, 182 та 199 та інших норм Кримінального процесуального кодексу України, в деяких випадках законодавство проводить чітке розмежування понять «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу», це зокрема, норми статей 178, 181, 182, 199 Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, в більшості випадків кримінальний процесуальний закон не встановлює окремих процедур для обрання чи продовження запобіжних заходів, об`єднуючи це єдиним терміном «застосування запобіжного заходу», визначивши нормативно-правове регулювання цієї дії, зокрема, в статтях 184, 185, 186, 187, 193, тощо Кримінального процесуального кодексу України.

Саме такий термін використовує законодавець в нормі ч. 1 ст. 201 Кримінального процесуального кодексу України, в якій зазначає, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду… клопотання про зміну запобіжного заходу.

Тому, при розгляді питання про скасування запобіжного заходу суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Враховуючи наведене, такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, які не було взято до уваги при застосуванні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Так, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри та існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, стороною захисту не наведено слідчому судді таких обставин, які не були відомі та враховані при попередньому вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а тому зазначені у клопотанні доводи не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

На підставі чого, суд наголошує, що посилання сторони захисту на належне виконання ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, саме по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу, й, більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 27, 131, 163, 177-178, 201, 314-315 КПК України, суд,

постановив:

Призначити судовий обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000923 від 22.06.2025 року по звинуваченню ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України, який провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зал № 1, о 12 годині 00 хвилин 07 липня 2025 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів вважати передчасно заявленим.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1