У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси клопотання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського районного суду перебуває кримінальне провадження - внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 06.09.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України відносно ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

23 квітня 2025 року стороною змінено обвинувачення ОСОБА_5 .

Згідно зміненого обвинувачення останній обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України..

Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

У відповідності до ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч.2 ст. 285 КПК України Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п.8 Постанови пленуму ВСУ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК ( 2341-14 ), якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК ( 2341-14 ).

Згідно правової позиції ВС від 11.11.2020 року № 455/229/17 Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень які у відповідності до ст.. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів, в той же час події, які інкримінуються ОСОБА_5 відбулись з серпня 2016 року по листопад 2016 року, тобто більше 5 років, він не ухилялась від слідства та суду, тому вважаю, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальності відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, вину в інкримінованих злочинах не визнав.

Прокурор ОСОБА_3 , щодо клопотань захисника про закриття провадження не заперечував.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Аналогічну норму містить і ч. 1 ст. 285 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Положеннями статті 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це визначений ст. 49 КК України проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка ймовірно вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2, 3 ст. 49 КК України) чи інших обставин, що визначають особливості застосування строків давності або взагалі виключають можливість їх застосування (ч. 5, 6 ст. 49 КК України).

Обов`язковою умовою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є його згода на таке звільнення в силу вимог ч. 3 ст. 258 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку зі сплином строків давності, та право заперечувати проти такого звільнення та клопотати про продовження розгляду провадження судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив закрити провадження щодо нього.

ОСОБА_5 інкримінується, те, що він будучи згідно з рішенням Яблунівської сільської виборчої комісії Канівського району Черкаської області від 05.11.2015 №2 визнаним та зареєстрованим головою Яблунівської сільської ради Канівського району, Черкаської області, тобто службовою особою органу місцевого самоврядування, що належить до 4 категорії посадових осіб органів місцевого самоврядування, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою приховування факту незаконного нарахування та виплати йому матеріальної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до рішення виконавчого комітету Яблунівської сільської ради, Канівського району, Черкаської області від 23.08.2016 № Х, достовірно знаючи, що на засіданні IХ сесії Яблунівської сільської ради сьомого скликання, яка відбулася 26.09.2016, 6 із 12 депутатів Яблунівської сільської ради проголосували за надання матеріальної допомоги сільському голові в розмірі середньомісячної заробітної плати, усвідомлюючи що вказане рішення не відповідає вимогам ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому не могло бути прийнятим, умисно підписав, тобто посвідчив офіційний документ - рішення № 9-9 IХ сесії Яблунівської сільської ради сьомого скликання від 26.09.2016, де містилися неправдиві відомості про те, що сільська рада вирішила надати матеріальну допомогу сільському голові в розмірі середньомісячної заробітної плати, яке в подальшому передав бухгалтеру виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області ОСОБА_6 , тобто видав його для долучення до бухгалтерських документів виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Канівського району, Черкаської області, як підставу для нарахування та виплати йому матеріальної допомоги в серпні 2016 року.

Також він, ОСОБА_5 , будучи згідно з рішенням Яблунівської сільської виборчої комісії Канівського району Черкаської області від 05.11.2015 №2 визнаним та зареєстрованим головою Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області, тобто службовою особою органу місцевого самоврядування, що належить до 4 категорії посадових осіб органів місцевого самоврядування, діючи умисно, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що на Х сесії 7 скликання Яблунівської сільської ради, яка відбулася 21.10.2016, 5 із 12 депутатів Яблунівської сільської ради проголосували за надання сільському голові ОСОБА_5 щорічної основної відпустки за термін праці з 05.11.2015 05.11.2016 на 30 календарних днів з 24.10.2016 по 22.11.2016 включно, з нарахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, усвідомлюючи, що відповідно до ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вказане рішення не могло бути прийнятим, умисно підписав, тобто посвідчив офіційний документ рішення № 10-3 від 21.10.2016 Х сесії сьомого скликання Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області, в якому містилися неправдиві відомості про те, що сільська рада вирішила надати сільському голові ОСОБА_5 щорічну основну відпустку за термін праці з 05.11.2015-05.11.2016 на 30 календарних днів з 24.10.2016 по 22.11.2016 включно, з нарахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, яке в подальшому передав бухгалтеру виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Канівського району Черкаської області ОСОБА_6 , тобто видав його.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Він же, ОСОБА_5 , будучи згідно з рішенням Яблунівської сільської виборчої комісії Канівського району Черкаської області від 05.11.2015 №2 визнаним та зареєстрованим головою Яблунівської сільської ради Канівського району, Черкаської області, тобто службовою особою органу місцевого самоврядування, що належить до 4 категорії посадових осіб органів місцевого самоврядування, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою привласнення бюджетних коштів, усвідомлюючи, що відповідно до п. 2 ч. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» питання надання сільському голові матеріальної допомоги вирішується рішенням відповідної ради, підписав рішення виконавчого комітету Яблунівської сільської ради, Канівського району, Черкаської області від 23.08.2016 № Х «Про надання матеріальної допомоги сільському голові», яке передав бухгалтеру виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Канівського району, Черкаської області для виконання. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 йому незаконно нараховано та виплачено матеріальної допомоги в сумі 6600 грн., і таким чином, останній привласнив бюджетні кошти Яблунівської сільської ради на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Відповідно до ч.4,ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

У відповідності до ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що наявні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у відповідній частині.

Керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінально відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000055 від 06.09.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України відносно ОСОБА_5 закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1