БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/42/24
Провадження № 1-кс/497/316/25
УХВАЛА

про розгляд заяви захисника щодо відводу судді

21.04.2025 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, вивчивши у приміщенні суду в м.Болград з матеріалами справи за заявою адвоката Дімова Дмитра Петровича захисника обвинуваченого ОСОБА_1 про відвід судді,

ВСТАНОВИЛА:

15.04.2025 року до канцелярії Болградського районного суду Одеської області надійшов з кримінальної судової справи №497/42/24 (провадження №1-кп/497/49/25) журнал судового засідання №4376461 від 15.04.2025р., який містить заяву адвоката Дімова Д.П. захисника обвинуваченого ОСОБА_1 з клопотанням про відвід від розгляду обвинувального акту головуючого у справі судді судді Кодінцевої С.В., що був заявлений захисником усно в ході судового засідання в цей день 15.04.2025р. о 15:00.

В цей же день, автоматизованою системою документообігу суду був визначений склад суду з розгляду вищевказаної заяви адвоката Дімова Д.П., та ухвалою суду в складі головуючого судді судді Кравцової А.В. заява була призначена до розгляду на 17.04.2025р. о 13:00годині, однак, за клопотанням заявника розгляд його вищевказаної заяви про відвід судді було відкладено на 21.04.2025р., були сповіщені учасники кримінального провадження, викликаний у судове засідання обвинувачений, що утримується під вартою шляхом направлення відповідної вимоги до ДУ Ізмаїльський слідчий ізолятор, та був викликаний у судове засідання перекладач для обвинуваченого, який розмовляє, на його твердження, лише гагаузькою мовою. Проте, в день судового засідання від заявника через канцелярію суду до матеріалів справи надійшло клопотання про розгляд його заяви про відвід без його участі; до суду прибув прокурор, але у зв`язку з тимчасовим відключенням електроенергії початок судового засідання був відкладений до відновлення електропостачання, та, після відновлення електропостачання майже наприкінці робочого часу, а також після відновлення інтернет-зв`язку був сповіщений про це прокурор в телефонному режимі про початок судового розгляду заяви адвоката, але він повідомив, що прибути не може через зайнятість іншою справою. Крім того, ухвалою суду від 15.04.2025р. про призначення заяви адвоката до розгляду було витребувано в головуючого судді, що розглядає справу №497/42/24 (провадження №1-кп/497/49/25) судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. витребувано цю справу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що містяться в ній, і їх дослідження в ході розгляду заяви про відвід головуючому судді; також цією ж ухвалою було роз`яснено судді, якій заявлено відвід, про наявність в неї права прибути у судове засідання особисто для надання пояснень з приводу заявленого їй відводу, однак суддя не виявила такого бажання, справа для ознайомлення була надана складу суду, що розглядає заяву відвід.

Вивчивши доводи усного клопотання захисника, що викладені у журналі судового засідання №4376461 від 15.04.2025р. і який міститься в матеріалах кримінальної судової справи №497/42/24 (провадження №1-кп/497/49/25), ознайомившись з матеріалами самої справи, що витребувана в головуючого судді - судді Кодінцевої С.В., та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вищезазначена заява захисника Дімова Д.П. про відвід судді задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави є незалежність та неупередженість суду. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів. Принцип неупередженості суду реалізується за допомогою встановлення у процесуальному праві інституту відводу судді від участі у розгляді справи. Інститут відводу судді важливий процесуальний засіб забезпечення неупередженого й об`єктивного судочинства та виконання рішень, що надає можливість відсторонити від участі у процесі особу, яка може мати особисту заінтересованість. За допомогою інституту відводу як процесуального засобу має бути забезпечене неупереджене й об`єктивне судочинство, тобто виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1ст.21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який має бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід має бути вмотивованим.

При розгляді відводу, згідно ст.81 КПК України, має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). В разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, що встановлений ч.3ст.35 цього Кодексу. В разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів. Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.75,76 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч.1 ст.75 КПК України).

Згідно з ч.5ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013р. (заява №21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п.104 Рішення).

Вирішуючи по суті вищевказану заяву про відвід судді, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; ч.5 цієї статті передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно зі ст.2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній на час розгляду вказаного кримінального провадження, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації №(94)12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Міністрів Ради Європи на 518-му засіданні заступників міністрів 13.10.1994р., судді зобов`язані, зокрема, проводити розгляд справи неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Чинний КПК України не містить вимог щодо обов`язкового подання заяв чи клопотань учасниками судового провадження про відвід у письмовому виді, а також положень, які б забороняли розгляд судом усних клопотань на стадії судового розгляду, як і не містить вимоги про розгляд заяви про відвід за обов`язковою участю заявника та інших учасників кримінального провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказана заява захисника про відвід судді підлягає розгляду, та, з врахуванням неявки заявника і учасників кримінального провадження до суду на час, призначений судом для розгляду заяви, з врахуванням клопотання заявника заява підлягає розгляду у письмовому провадженні з врахуванням вимог чинного законодавства щодо дотримання процесуального строку стосовно розгляду справ судом який має бути якомога найкоротшим, з врахуванням особливостей справи.

В ході розгляду заяви адвоката Дімова Д.П. захисника обвинуваченого ОСОБА_1 про відвід, заявлений щодо судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В., з наданих суду заяви і матеріалів, що містить кримінальна справа, судом встановлено наступне.

08.01.2024р. до Болградського районного суду Одеської області з Одеської обласної прокуратури надійшов вищевказаний обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні та розподілений для розгляду, призначено склад суду, зокрема, головуючим суддею суддю Болградського районного суду Одеської області Кравцову А.В.

03.05.2024р. ухвалою суду було задоволене клопотання захисника адвоката Дімова Д.П. про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 12.07.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 стосовно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15ч.2,305ч.3,307ч.3 КК України КК України, для усунення недоліків протягом розумного строку.

17.06.2024р. до Болградського районного суду Одеської області надійшов повторно вищевказаний обвинувальний акт з додатками і з ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.06.2024р. про скасування ухвали суду першої інстанції від 03.05.2024р. для продовження розгляду обвинувального акту.

18.06.2024р. ухвалою нового складу суду, де головуючим АСДС у порядку ст.35 КПК України визначено було суддю Кодінцеву С.В., було знову призначено підготовче судове засідання для розгляду цього обвинувального акту, та було зобов`язано захисника забезпечити участь уповноваженого перекладача для здійснення перекладу обвинуваченому.

09.10.2024р. ухвалою суду у справі була призначена стаціонарна комісійна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Львівської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (т.2 а.с.148-153), та згідно листа Львівської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 07.11.2024р. за №258 вбачається, що 05.11.2024р. за висновком експертної комісії, обвинувачений був визнаний осудним.

Таким чином, судом встановлено, що в Болградському районному суді Одеської області в провадженні судді Кодінцевої С.В. наразі перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2023р. за №0000285 відносно гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15ч.2,305ч.3 та 307ч.3 КК України.

Та, як зазначено вище, в ході судового засідання 15.04.2025р. о 15:00 годині адвокат Дімов Д.П. захисник обвинуваченого ОСОБА_1 заявив усне клопотання про відвід від розгляду вищевказаної кримінальної справи головуючого у справі судді судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. що зафіксовано у журналі судового засідання №4376461 від 15.04.2025р.

В обґрунтування свого клопотання захисник стверджував, що суд діяв у супереч своїй же власній ухвалі про зобов`язання прибути у судове засідання лікаря слідчого ізолятора, який надав суду довідку про те, що обвинувачений ОСОБА_1 може брати участь у судовому засіданні, та, незважаючи на те, що лікар до суду не прибув головуючий суддя суддя Кодінцева С.В. вирішила продовжити судовий розгляд обвинувального акту без лікаря, незважаючи на те, що обвинувачений має діагноз "Шизофренія", вживає ліки, його стан здоров`я погіршився попри висновки стаціонарної експертизи щодо його осудності. Тому, на його, захисника, думку, головуючий суддя є упередженим та порушує права обвинуваченого.

Таким чином, з заяви про відвід та наданих суду матеріалів вбачається, що захиснику було відомо про висновок лікаря Ізмаїльського слідчого ізолятора щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_1 що, за висновком лікаря, обвинувачений може брати участь у судовому засіданні, однак він, захисник, заявив головуючому судді відвід, не погоджуючись з рішенням головуючого судді продовжити судове засідання не зважаючи на те, що: обвинувачений, який утримується в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» був доставлений конвоєм до зали судового засідання, а також що до суду прибули всі інші учасники судового засідання сам заявник захисник обвинуваченого, прокурор, перекладач, та судом було організовано допит свідка в режимі відеоконференції, тобто, головуючим виконані всі необхідні визначені Законом дії для організації судового розгляду обвинувального акту.

З вищевказаного вбачається, що судом було вжито всіх заходів стосовно своєчасного і швидкого розгляду справи з дотриманням права обвинуваченого на швидкий судовий розгляд його справи, однак захисник своєю заявою перешкодив подальшому здійсненню судом кримінального провадження незважаючи на відсутність скарг з боку самого обвинуваченого та відсутності клопотань щодо виклику швидкої допомоги в разі погіршення стану обвинуваченого

Таким чином, твердження захисника у заві про відвід головуючому судді у зв`язку з порушенням головуючим прав обвинуваченого є необґрунтованими, адже згідно ст.321 КПК України, саме "... головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження... вживає необхідних заходів для забезпечення у судовому засіданні належного порядку".

Слід зауважити, що чинним законодавством на головуючого суддю покладено вищевказані обов`язки, а також обов`язок щодо дотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення, оскільки їх недотримання порушує конституційне право осіб на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. При здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Тобто, у даному випадку, продовжуючи судовий розгляд кримінального провадження, головуючий суддя мала намір дотриматися вимог чинного українського та міжнародного законодавства, імплементованого Україною з чого не вбачаються в діях судді Кодінцевої С.В. дій, які можна було б визнати такими, що порушують права обвинуваченого.

Натомість, обов`язки обвинуваченого визначені ст.42 КПК України, згідно яких: обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, слідчого судді, прокурора, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на них рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді;

Обов`язки ж захисника визначені ст.47 КПК України, згідно яких: захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів особи як підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого; захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого; в разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а в разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу); захисник без згоди підозрюваного, обвинуваченого не має права розголошувати відомості, які стали йому відомі у зв`язку з участю в кримінальному провадженні і становлять адвокатську або іншу охоронювану законом таємницю; захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках, визначених цією статтею у пунктах 1-4 частини 4.

Крім того, ухвалою суду від 09.04.2025 головуючим у справі суддею було організовано судове засідання в режимі відеоконференції для дистанційного допиту свідка саме 15.04.2025р., однак, як зазначено вище, захисником обвинуваченого ОСОБА_1 адвокатом Дімовим Д.П. усно в ході судового засідання було заявлене клопотання про відвід від розгляду вищевказаної кримінальної справи головуючого у справі судді судді Кодінцевої С.В.

Підставами, які послужили заявленню захисником вищезазначеного відводу, як вбачається з пояснень самого захисника, що зафіксовані у журналі цього судового засідання є незгода захисника з рішенням судді продовжувати судове засідання та поганим самопочуттям обвинуваченого, який, на думку захисника, є неосудним і стан його здоров`я не дозволяє якісно здійснювати судовий розгляд обвинувального акту до одужання обвинуваченого саме для з`ясування цього питання головуючим суддею, на твердження заявника в його усній заяві, було вирішене питання ухвалою про явку у судове засідання лікаря Ізмаїльського слідчого ізолятора яким суду була надана довідка про позитивний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_1 , а тому, у зв`язку з неявкою лікаря на думку захисника, суддя мала відкласти судове засідання.

З вищезазначеного вбачається незгода захисника з рішенням головуючого продовжувати судове засідання з розгляду обвинувального акту, однак, відповідно до чинного законодавства, незгода з рішенням судді не є підставою для заявлення відводу.

Так, відповідно до ч.1ст.21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений відвід судді Кодінцевій С.В. не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК України, оскільки одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися в його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, як то передбачено ч.1ст.392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження з судовим рішенням сама по собі не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Слід звернути увагу на те, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма також не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, що передбачений чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо, або разом з кінцевим процесуальним рішенням у кримінальному провадженні, з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18), а в ухвалі від 18.12.2018 (у справі №910/2968/18) Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з ухваленням суддею судовим рішенням, а так само ухвалення суддею процесуальних рішень не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім цього, в разі повторного заявлення відводу суд може визначити його зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, та має право залишити таку заяву без розгляду (ч.4ст.81 КПК України).

Тобто, у даному випадку, оскільки в матеріалах справи містяться висновок стаціонарної експертизи про осудність обвинуваченого ОСОБА_1 та лікарська довідка про те, що обвинувачений може за станом здоров`я брати участь у судовому засіданні головуючий суддя був зобов`язаний продовжувати судовий розгляд обвинувального акту, і тому, з заявлення, у такому разі, головуючому судді захисником відводу вбачається перешкоджання у здійсненні правосуддю.

Крім цього, з заяви захисника вбачається, що йому здалося, що стан обвинуваченого погіршився з того моменту, як він був оглянутий лікарем, який надав довідку про можливість участі обвинуваченого у судовому засіданні, тому, у такому разі, захисник мав право заявити клопотання про виклик швидкої допомоги, але матеріали справи такого клопотання не містять.

Таким чином, захисник помилився щодо наявності підстав для заявлення відводу головуючому судді у зазначеній вище кримінальній справі, в діях якої не вбачається жодного порушення вимог чинного кримінально-процесуального Закону та прав обвинуваченого і заявника.

Крім того, суд наголошує, що виходячи з правових норм, закріплених у ст.ст.75,76 КПК України, ст.ст.14,106 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», та ст.ст.126,129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання, тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді (колегії суддів) у справі. Тому наведені захисником обставини, які, до того ж не підтверджуються належними, достатніми і допустимими доказами, не можуть бути підставою для відводу головуючому судді у цій справі, а заперечення на постановлені під час судового розгляду судові рішення, у тому числі процесуальні, які не оскаржуються, можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення у справі.

Таким чином, після ретельного вивчення матеріалів судової кримінальної справи №497/42/24 (провадження №1-кп/497/49/25) з обвинувальним актом у кримінальному провадженні за №0000285 від 12.07.2023р. стосовно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15ч.2,305ч.3,307ч.3 КК України КК України, в ході розгляду зави адвоката Дімова Д.П. захисника обвинуваченого про відвід від участі у розгляді вказаного обвинувального акту головуючої судді Кодінцевої С.В., судом не встановлено підстав, що зазначені у переліку статей 75 і 76 КПК України, і визначених процесуальним Законом для відведення від участі від розгляду даної кримінальної справи вказаного головуючого судді, крім того, не зазначені й конкретні обставини, які можна віднести до п.4ч.1ст.75 КПК України як інші обставини, що викликають чи можуть викликати сумніви у неупередженості зазначеного головуючого судді, та не містять достатніх підстав, які свідчили би про необ`єктивність та небезсторонність головуючого судді або щодо існування в неї особистої заінтересованості в розгляді справи.

За таких обставин, заявлений захисником відвід судді, що є головуючим у кримінальній справі №497/42/24 (провадження №1-кп/497/49/25), є безпідставним, задоволенню не підлягає, та містить ознаки зловживання правом з метою затягування строків судового розгляду обвинувального акту у вказаному вище кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,75,76,80,81,84,372,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні, як безпідставної, заяви адвоката Дімова Дмитра Петровича, що була ним заявлена усно 15.04.2025р. в ході судового засідання про відвід головуючому судді Кодінцевій Світлані Володимирівні від участі в розгляді обвинувального акту по суті у кримінальному провадженні №0000285 від 12.07.2023р. стосовно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15ч.2,305ч.3,307ч.3 КК України КК України (у справі №497/42/24 (провадження №1-кп/497/49/25).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, її повний текст складено 21.04.2025 року.

Суддя А.В. Кравцова