Справа № 522/104/25
Провадження № 1-кп/522/25/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, яке внесено 27.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890, суд, -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 був оголошений у розшук та був затримана 29.07.2025 року.

У зв`язку відсутністю потерпілих, суд вирішує лише клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з невідкладністю вказаного питання.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічній час до обвинуваченого ОСОБА_5 .. В обґрунтування клопотання зазначив про існування на даний час ризиків, тому на переконання прокурора запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України та його належної поведінки.

В судовому засіданні сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши клопотання та долучені до характеризуючі докази, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному та обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Правилами ч. 2 ст. 177 КПК України унормовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашьного арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час існують ризики, що визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, який є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, те, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, відсутні відомості про постійну роботу і джерело доходів на території України, відсутні міцні родинні зв`язки, що може свідчити про те, що він може переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

При оцінці ризиків переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У рішенні «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25 квітня 2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про запобіжний захід, з огляду, в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Також, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого здійснити ухилення від суду, оскільки встановлено, що раніше тривалий час без поважних причин ухилявся від суду, а тому це є ризик відповідно до вимог ст. 177 КПК України.

Суд враховує рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях, коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи.

Зазначені обставини на переконання суду беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, та вчиняти повторно правопорушення і ці ризики є доведеними прокурором.

Такі обставини не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , оскільки ризики негативної поведінки обвинуваченого та небезпека наслідків такої поведінки, яка загрожує належній реалізації мети та досягнення завдань кримінального провадження, мають більш вагоме значення з точки зору публічного інтересу в контексті обставин, що обумовлюють необхідність застосування такого запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , того, що існують ризики, передбачених ст. 177 КПК України, які були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначений запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст.314-316, 181, 184, 185, 193, 194, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі приміщення будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, за винятком: отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті у період часу із 00.00 години до 05.00 години;

- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для можливості виклику ОСОБА_5 до суду;

- утриматись від спілкування з особами, які допитані в якості свідків в даному кримінальному провадженні;

Визначені обов`язки покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 28.09.2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім днем строку її дії є 28.09.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1