№ провадження 1-кс/208/3226/25
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), представника скаржника ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 30.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000223 від 23.02.2015 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 30.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000223 від 23.02.2015 року.

В обґрунтування викладених у скарзі вимог, скаржник зазначає, що для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин потрібно провести експеримент.

В судове засідання слідча ОСОБА_5 не з`явилась, надла заяву про розгляд скарги без її участі, у задоволенні скарги прохала відмовити.

В судовому засіданні представник скаржника та скаржник підтримали скаргу, наполягали на задоволенні.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, якою передбачено що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Так, згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 39 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього

Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України передбачено право сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або представника, звертатися до слідчого з клопотаннями про виконання будь-яки процесуальних дій.

У відповідності до вимог ч.5 ст.110 КПК України зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про: обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Ознайомившись зі змістом постанови, що оскаржується, приходжу до висновку, що вона не є вмотивованою, оскільки не містить мотиви та обґрунтування рішення слідчого, що стали підставою для відмови в задоволенні клопотання потерпілого.

Таким чином, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин скарги, керуючись законом - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а проведення слідчого експерименту із фіксацією слідчої дії технічними засобами необхідне для повного, об`єктивного досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 30.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000223 від 23.02.2015 року, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 30.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000223 від 23.02.2015 року.

Зобов`язати слідчих у кримінальному провадженні №0000223 від 23.02.2015 року провести з обов`язковою участю потерпілого ОСОБА_3 заявлений у клопотанні від 20.06.2025 року комплексний слідчий експеримент із фіксацією слідчої дії технічними засобами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1