490/5144/25 23.07.2025
н/п 1-в/490/137/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5144/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, розлученого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.04.2023 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 2 місяці;

07.07.2023 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

13.09.2023 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

04.12.2023 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі;

24.07.2024 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі, звільненого ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.04.2025 року на підставі ч.2 ст.74 КК України;

12.09.2024 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі,

про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений,

В С Т А Н О В И В :

27 червня 2025 року до Центрального районного суду м.Миколаєва із державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.09.2023 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений, зокрема, вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.09.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком 07.07.2023 року Заводського районного суду м.Миколаєва, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з 08.08.2023 року (судова справа №487/3187/23 провадження №1-кп/487/642/23). Вирок набрав законної сили 17.10.2023 року.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, та його діями було заподіяно матеріальну шкоду: 11.01.2023 року потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1560,75 гривень; 16.01.2023 року потерпілому ОСОБА_6 на суму 656 гривень.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_4 утримується в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14.01.2025 року про тимчасове залишення його до закінчення розгляду кримінального провадження за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України (судова справа №489/1881/20 провадження №1-кп/489/199/25). Відомості щодо розгляду судової справи №489/1881/20 в матеріалах особової справи відсутні.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Вказане положення узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50% від його розміру становили 1342 гривень.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь, за які він був засуджений вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.09.2023 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 2684 грн (1342х2=2684).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.09.2023 року завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1