Справа №295/8214/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироку суду відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. москва, рф, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засудженого вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі

у відповідність до вимог чинного законодавства, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 5 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024(далі - Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання просив вирішити відповідно до вимог чинного законодавства.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51Кодексу Українипро адміністративніправопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такимзакономчинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 засуджений 26.03.2025 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку покарання: 15.10.2024, кінець стоку покарання: 15.10.2031.

Згідно з даним вироком ОСОБА_3 вчинив декілька епізодів крадіжок майна: 1) з 05.01.2024 до 06.01.2024 на суму 4 200 грн 45 коп.; 2) 12.03.2024 і 09.05.2024, реалізуючи єдиний злочинний умисел, на суму 5 749,01 грн; 3) 31.05.2024 на суму 6 232 грн; 4) 18.06.2024 і 24.06.2024, 02.07.2024, 03.07.2024, 10.07.2024, 11.07.2024, 15.07.2024, реалізуючи єдиний злочинний умисел, на суму 11 711 грн 51 коп.

Встановлено, що декриміналізації не підлягає жоден епізод крадіжки майна, які вчинені шляхом реалізації єдиного злочинного умислу, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення злочину перевищувала розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому такі діяння є кримінально караними.

Окрім того, згідно з даним вироком ОСОБА_3 вчинив два епізоди шахрайства, а саме: 12.05.2024 на суму 2 900 грн та 04.06.2024 на суму 5 400 грн 23 коп.

Епізод шахрайства за 12.05.2024 підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Натомість епізод шахрайства за 04.06.2024 не підлягає декриміналізації через те, що його розмір перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

За даним вироком ОСОБА_3 також засуджений за кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, яке є кримінально караним та не підлягає декриміналізації.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, проте, після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний у ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинене засудженим діяння щодо таємного викрадення чужого майна на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не є кримінально - караними. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі нормиКУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію такого діяння засудженого, враховуючи наступне.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Продержавний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 у розмірі 3 028 грн.

З огляду на наведене, оскільки за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 ОСОБА_3 вчинив епізод шахрайства 12.05.2024 на суму 2 900 грн, розмір якої менший ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, таке вчинене ним діяння зач. 2 ст. 190 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально-караним, тому за його скоєння засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Натомість інші епізоди крадіжок, які вчининені шляхом реалізації єдиного злочинного умислу, другий епізод шахрайства та грабіж є кримінально караними діяннями та не підлягають декриміналізації, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення даних правопорушень перевищувала розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому ОСОБА_3 за їх скоєння не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Новозаводським районним судом м. Чернігова від 26.03.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Привести вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 по епізоду шахрайства за 12.05.2024 на суму 2 900 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання та зарахування за ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати відповідно до вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя