Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8143/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/541/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №296/8143/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2025, якою продовжено підозрюваному

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м.Житомир, проживаючому за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимому

запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 вересня 2025 з визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн.,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, за адресою: АДРЕСА_1 . За неможливістю застосування домашнього арешту, просить зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що визначений слідчім суддею розмір застави є непосильним для підозрюваного та його визначено без врахування майнового стану останнього. Вказує, що ризики, на які посилався прокурор, не доведені та не враховано, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язку, у нього на утриманні знаходиться дядька, 1961 року народження, який потребує сторонього догляду. Посилається на те, що відсутні докази того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0002051 від 25.10.2022 за фактом того, що група осіб, діючи за попередньою змовою, перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області та використовуючи засоби мобільного та інтернет зв`язку, шляхом обману, під приводом здійснення вантажних перевезень заволоділи майном різних юридичних та фізичних осіб.

29.05.2025 ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження повідомлено про підозруу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

02.06.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира (справа №296/5892/25) до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.07.2025 із визначенням застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ураховуючи суть та характер кримінальних правопорушень, наявність високого ступеню ризиків, можливості підозрюваного вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, слідчій суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не буде дієвим, оскільки не здатний реально запобігти встановленим ризикам та в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного та його захисників в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1 (с) Європейської Конвенції передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя зазначених вимог закону та положень практики ЄСПЛ в ході вирішення даного клопотання дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого були саме ті обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) відповідає вимогам ст.199 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відповідні відомості та обставини, які враховуються при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

Розглядаючи клопотання слідчого та продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя ретельно дослідив всі обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою, та переконався в тому, що ризики, заявлені при попередньому рішенні суду про застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились.

Зокрема, слідчій суддя обґрунтовано виходив з того, що у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином обґрунтувавши зазначені ризики.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч 2, 3, 4 ст. 190 КК України, а також те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні ще не проведені.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_9 , докази, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, та які були досліджені під час судового розгляду в межах перевірки обґрунтованості підозри, є підстави вважати, що підозрюваний під загрозою покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винним, може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання апеляційного суду не зменшився ризик того, ОСОБА_9 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Колегія суддів також вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_9 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на потерпілих та свідків, повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлена, останній офіційно не працює та постійного джерела доходів не має.

Також колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.

Також є доведений ризик того, що ОСОБА_9 може продовжити вчиняти аналогічні злочини, оскільки постійного джерела доходів він не має, а вчинення майнових злочинів є основним та можливо єдиним джерелом доходів для існування.

На переконання колегії суддів ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Отже, враховуючи зазначені обставини, а також те, що при прийнятті рішення, суд повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , даних про його особу, обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а заміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що досудовим слідством не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею встановлено реальність існування зазначених ризиків, з чим погоджується й колегія суддів.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не оцінив можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею встановлено, що докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, які продовжують існувати та не зменшилися, конкретними обставинами справи, виключає можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання та міцні соціальні зв`язки, те, що він має на утриманні дядька ОСОБА_10 1961 р.н., який потребує постійного догляду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані дані про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при розгляді даного клопотання, що знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про можливість визначення підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави є посильним для підозрюваного та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.182 КК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні не тяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3,4 ст.190 КК України, одне з яких є тяжким злочином (ч.4 ст.190 КК України), а тому з урахуванням фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх кількості, особи підозрюваного та наслідків для потерпілих, слідчій суддя, на думку колегії суддів, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність визначення розміру застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава в меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, покладених не неї обов`язків.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо непомірного розміру застави є безпідставними та не спростовують правильність висновків слідчого судді стосовно доцільності продовження відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням саме зазначеного розміру застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів також вважає що постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя цілком обґрунтовано визначив ОСОБА_9 розмір застави у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст.182 КПК України, тобто 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо непомірного розміру застави є безпідставними та не спростовують правильність висновків слідчого судді стосовно доцільності продовження відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням саме зазначеного розміру застави.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28.07.2025, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 26.09.2025 з визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн., - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: