Справа № 357/195/22
У Х В А Л А

16.07.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області об`єднане кримінальне провадження № 0002358 від 13.11.2021 та № 0002620 від 17.12.2021 за клопотаннями про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, РФ, з професійно-технічною освітою, одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, оператора роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , з 16.02.2025 знаходиться в розпорядженні командира військової частини у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), його законний представник ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, неусвідомлюючи незаконність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за таких обставин.

12.11.2021 близько 18:20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельному залі магазина «Продукти - 938» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вулиці Павліченко, 27 в місті Біла Церква Київської області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину щелепи потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок якого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи зліва, ушкодження зуба в ділянці перелому щелепи, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк-більше ніж 3 тижні.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області за погодженням прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_10 , звернулися до суду із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, неусвідомлюючи незаконність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за таких обставин.

17.12.2021 близько 00:20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на кухні загального користування, в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс кулаком своєї правої руки не менше двох ударів в область носа та не менше ніж вісім ударів руками та ногами по тілу потерпілої ОСОБА_8 , в результаті чого завдав останній тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синця та садна на носі, синця на голові, навколоочних синців, крововиливів у сполучній оболонці лівого ока, синців в ділянці молочних та на спині, синців на верхніх кінцівках. Перелом кісток носа та ушкодження на носі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які мають скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке виразились в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області за погодженням прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , звернулися до суду із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 21.12.2022 (а.с. 191) клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 об`єднанні в одне провадження.

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , в судовому засіданні визнав факт вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 125 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_9 . Додатково показав, що переглянувши відеозаписи із камер відеоспостереження з магазину «АТБ-Маркет», він впізав на них себе. Вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 визнав повністю. Вказав про те, що просив вибачення у потерпілого ОСОБА_9 та відшкодував йому шкоду ще у 2022 році. З приводу нанесення тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_12 він нічого сказати не може, тому що не пам`ятає. Але він не думає, що потерпіла говорить неправду. Якщо вона говорить про те, що саме він наніс їй тілесні ушкодження, то значить так і було. Він відшкодував їй шкоду, хоча вона у нього цього не вимагала, просив у неї вибачення. Дуже шкодує з приводу вчиненого. Повністю погоджується із висновком судово-психіатричної експертизи в тому, що він потребує примусових заходів медичного характеру. Наразі він перебуває у психіатричному закладі, де проходить лікування, почуває себе уже значно краще. Не заперечує проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до лікувального психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_7 зазначила, що в судовому засіданні було доведено, що ОСОБА_3 вчиняв суспільно небезпечні діяння, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 125 КК України. Висновками експертиз встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними. На даний час згідно із висновком експерта він не усвідомлює свої дії та не може керувати ними, тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіартичного закладу зі звичайним наглядом. Тому вона не заперечує проти задоволення клопотання прокурора.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , просила клопотання прокурора задовольнити та застосувати стосовно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Додатково пояснила, що в судовому засіданні дослідженими доказами було доведено, що ОСОБА_3 вчиняв суспільно-небезпечні діяння.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що 17.12.2021 вона знаходилась на кухні загального користування, на 3 поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання. Близько 23:00 год до неї у стані алкогольного сп`яніння прийшов її чоловік ОСОБА_3 , з яким вони на той час спільно не проживали та з незрозумілих їй причин на той час і на сьогоднішній день також, почав словесно її ображати, погрожувати, приставляти ножа до горла. Вона злякалася, хотіла вийти з кухні, але він перегородив її дорогу та відразу наніс один удар в обличчя в область носа потім другий удар кулаком правої руки в обличчя, а потім почав бити її ногами, наніс не менше 8 ударів ногами по тулубу. На її крики прибігла сусідка ОСОБА_13 , яка почала його відтягувати. Потім викликали швидку допомогу, поліцію, які приїхали одночасно, десь через 15 хвилин. Хто їх викликав їй не відомо. Від нанесених ударів у неї були гематоми по всьому тілу, спині, животі, руках, голові, перелом носа. Лікувалася вона дома, не стаціонарно, потрібно було щоб зійшли набряки. Після цього ОСОБА_3 намагався з нею примиритися, з самого початку війни він підписав контракт з ЗСУ, шукав з нею зустрічі, приходив до них з дитиною двічі на рік. З ОСОБА_3 вони перебували у шлюбі 17 років, офіційно розлучилися у 2025 році. За час шлюбу це перший випадок нанесення їй тілесних ушкоджень. Після отримання у 2015 році кантузії, йому потрібно було хоча б один раз на рік проліковуватися, але він не хотів. З вересня 2021 він став активно агресивний, а з жовтня 2021 почав зловживати алкоголем.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. 14.04.2025 надіслав на адресу суду заяву у якій просить судовий розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності, оскільки на даний час він перебуває на службі в ЗСУ.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у відсутності потерпілого ОСОБА_9 , визнав відсутніми підстави для відкладення судового розгляду та визнав можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_14 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що у 2021 році, в холодну пору року, можливо у листопаді, більш точної дати не пам`ятає, вона працювала продавцем у магазині «Продукти 938» в м. Біла Церква Київської області по вул. Павліченко, була на 3 касі, обслуговувала людей. У магазин зайшов чоловік в комуфляжній формі із собакою, яка кидалася на людей. Цим чоловіком є присутній в судовому засіданні по відеоконференції ОСОБА_3 . ОСОБА_15 зробив йому зауваження, сказав, що собаку потрібно вивести із магазину, або взяти на повідок і надіти намордник, тому що з собакою в магазин не можна заходити. Чоловік агресивно зреагував і пішов скуплятися. На її погляд, чоловік був у стані алкогольного сп`яніння. Коли чоловік розраховувався на 5 касі, на відстані 2-3 метрів від неї, йому охоронник знову зробив зауваження, тому що собака бігала по приміщенню. Після цього, проходячи повз охоронника ОСОБА_9 , перед тим як залишити приміщення магазину, вдарив його в пах, не пам`ятає якою ногою, і кулаком правої руки в ліву сторону щелепи. Вся подія в цей час перебувала в полі її зору і вона це бачила. Після цього відразу викликали швидку допомогу, яка забрала потерпілого.

Крім того, обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України також підтверджуються і письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Так, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.214-215 т.1) вбачається, що 13.11.2021 до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_9 від 12.11.2021. Попередня правова кваліфікація діяння ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно із даними рапорту інспектора Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 12.11.2021 (ЄО № 41581) 12.11.2021 о 18:24 год надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_9 про те, що 12.11.2021 о 18:24 год за адресою: м. Біла Церква, вул. Павліченко, 27, магазин АТБ, зайшов невідомий чоловік з собакою, який погрожує словесно та повідомив, що має при собі зброю. На даний час вийшов з магазину, одягнений у воєнну форму. Прибувши на місце, поліцейський батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ОСОБА_16 виявив заявника, який повідомив, що працює охоронником в супермаркеті АТБ по вул. Павліченко, 27, невідомий чоловік на зауваження вивести собаку з магазину погрожував зброєю та наніс йому тілесні ушкодження, після чого пішов у невідомому напрямку. На місце виклику було викликано ШМД, попередній діагноз: забій мяких тканин щелепи, від госпіталізації відмовився та повідомив, що сам звернеться в лікарню (а.с. 216 т.1).

Згідно із даними рапорту інспектора Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від від 12.11.2021 (ЄО № 41592), 12.11.2021 о 19:25 год надійшло повідомлення зі служби 102 від Уріна (з органів охорони здоров`я) про те, що 12.11.2021 о 19:25 год за адресою: м. Біла Церква, вул. Павліченко, 27, потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: забій мяких тканей щелепи. Пояснення: побили в магазині АТБ в м. Біла Церква по вул. Павліченко, 27, від госпіталізації відмовився (а.с. 218 т. 1).

Згідно із даними рапорту інспектора Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від від 12.11.2021 (ЄО № 41598), 12.11.2021 о 20:32 год надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_17 (з органів охорони здоров`я) про те, що 12.11.2021 о 20:31 год за адресою: м. Біла Церква, вул. Семашка, 9, побили невідомі, самозвереннння ОСОБА_9 . Поверхнева травма голови, закритий перелом лівої щелепи зліва. Поліцейському батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ОСОБА_18 , який прибув на місце події, лікар повідомила, що ОСОБА_9 з місця події пішов. Зв`язавшись з ним за номером телефону останній повідомив, що наразі допомоги поліції не потребує, знаходиться дома (а.с. 217 т. 1).

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 12.11.2021, він просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка 12.11.2021 близько 18:20 год зайшов у магазин АТБ, що знаходиться по вул. Павліченко, 27, з собакою, на що він йому зробив зауваження. Після чого невідомий чоловік почав словесно погрожувати, показавши, що у нього є зброя, вдарив його в обличчя, внаслідлок чого він отримав тілесне ушкодження (а.с. 219 т. 1).

Із даних висновку експерта № 292 від 16.11.2021 (а.с. 228 229 т. 1) встановлено, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 , 1994 р.н., знайдені наступні ушкодження: перелом нижньої щелепи зліва; ушкодження зуба в ділянці перелому щелепи. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути від ударів ними (руками, ногами) по голові потерпілого, можливо у строки та при обставинах, указних обстежуваним. Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мала бути не менше ніж одна точка прикладення сили.

Із даних протоколу проведення слідчого експерименту від 23.11.2021, за участю потерпілого ОСОБА_9 , із додатком до нього (диск з відеозаписом), у яких зафіксовано хід слідчої дії (а.с. 230-234 т.1) встановлено, що в ході слідчого експерименту потерпілий повідомив, що між ним та невідомим йому чоловіком відбувся конфлікт, під час якого останній наніс правою ногою удар в пах та в подальшому наніс один удар кулаком правої руки у нижню частину щелепи зліва.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії був досліджений у судовому засіданні. На відеозаписі зафіксовано, що потерпілий повідомив та відтворив обставини завдання йому тілесних ушкоджень невідомою особою.

За даними висновку експерта №1136/д від 24.11.2021, (а.с. 235 т. 1) локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_9 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних ним у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 23.11.2021.

Із даних протоколу проведення слідчого експерименту від 23.11.2021, за участю свідка ОСОБА_14 із додатком до нього (диск з відеозаписом), у яких зафіксовано хід слідчої дії (а.с. 236-240 т.1), встановлено, що в ході слідчого експерименту свідок розповіла, що 12.11.2021 близько 18:30 год знаходилась на касі № 3 ТОВ «АТБ», де в цей час помітила, що до охоронця ОСОБА_9 підійшов чоловік одягнений в комуфляж та між ними стався конфлікт, в ході якого останній, знаходячись навпроти ОСОБА_9 , наніс один удар правою ногою в область паху та в подальшому наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії був досліджений у судовому засіданні. На відеозаписі зафіксовано, що свідок повідомила та відтворила обставини завдання потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень невідомою особою.

За даними висновку експерта №1137/д від 24.11.2021, (а.с. 235 т. 1) локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_9 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_14 у протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 23.11.2021.

Із протоколу перегляду відеозапису від 23.11.2021 (а.с. 244-245 т.1) вбачається, що старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_19 , проведено огляд відеозаписів, що знаходяться на оптичному носії «DVD-R». При перегляді відеофайлу «ch05-2129-00000000» на правому верхньому кутку розташований напис «12/11/2121 18:21:29» зафіксовано нанесення особою чоловічої статті удару потерпілому ОСОБА_9 ..

В судовому засіданні були відтворені відефайли, що містяться на оптичному носії інформації «DVD-R» диск білого кольору, на якому зображений напис чорнилом синього кольору «ТОВ «АТБ-маркет» 12.11.21». (а.с. 243 т.1). Дані відеозаписів є аналогічними даним, встановленим судом із протоколу огляду відеозапису. Так, на четвертому відеофайлі під назвою «ch05-1715-00000000» зафіксовано як о 18:17:21 год до магазину заходить ОСОБА_3 із собакою, одягнений у комуфляжний одяг зеленого кольору. На другому відеофайлі під назвою «ch05-2127-00000000», третьому відеофайлі «ch05-2129-00000000» та на шостому відеофайлі під назвою «ch05-2024-00000000» о 18:21:54 зафіксовано як ОСОБА_20 наносить удар правою ногою в область паху потерпілого ОСОБА_9 , після чого відразу наносить удар правою рукою в область лівої щелепи ОСОБА_9 .. На п`ятому відеофайлі під назвою ««ch05-2159-00000000» зафіксовано як о 18:22:04 год ОСОБА_3 із собакою виходить з магазину.

Вказаний відеозапис було отримано слідчим від керуючого магазину «Продукти -938» ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_21 23.11.2021 на запит № 23842 від 15.11.2021 (а.с. 242 т. 1).

Постановою старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 23.11.2021 (а.с. 246 т.1) відеофайли від 12.11.2021 з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні магазину «АТБ-Маркет», що по вул. Павліченко, 27 в м. Біла Церква Київської області, що розміщені на DVD-R диску визнано речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

За даними висновку експерта №1139/д від 24.11.2021 (а.с. 247 т. 1) локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_9 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах зображених на відео файлах з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні магазину «АТБ-Маркет», що по вул. Павліченко, 27 в м. Біла Церква від 12.11.2021.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2021 вбачається, що у присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_9 серед чотирьох фотознімків на фотознімку особу № 4, де зображений ОСОБА_3 , впізнав особу, яка 12.11.2021 в магазині «АТБ-Маркет» нанесла йому тілесні ушкодження.

В судовому засіданні були дослідженні копії медичної документації на ім`я ОСОБА_9 (а.с. 221-226), а саме: копія направлення на стаціонарне лікування від 13.11.2021. Діагноз: перелом нижньої щелепи зліва в ділянці 36, 37.; копія консультативного заключення від 14.11.2021. Діагноз: травматичний перелом нижньої щелепи без зміщення уламків; консультаціний висновок спеціаліста від 12.11.2021, виданий лікарем КНП БМЛ «Білоцерківська міська лікарня №2», висновок: основний діагноз: поверхнева травма волосистої частини голови, неуточнена, супутній діагноз: перелом нижньої щелепи неуточненої локалізації; довідка, видана лікарем Білоцерківської станції екстренної медичної допомоги від 12.11.2021, діагноз: забій м`яких тканей нижньої щелепи, екстракція зуба. Від госпіталізації відмовився; рентгенографія черепа.

Вказана медична документація була приєнана до матеріалів кримінального провадження на підставі заяви ОСОБА_9 від 15.11.2021 (а.с. 220 т.1).

Постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 15.11.2021 (а.с. 227 т.1) вказана медична документація визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України також підтверджуються і письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Так, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.8 т.2) вбачається, що 17.12.2021 до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_8 від 17.12.2021. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно із даними рапорту помічника чергового Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 17.12.2021 (ЄО № 45800) 17.12.2021 о 00:29 год надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_8 про те, що її побив чоловік, іде кров з носа. Чоловік знаходиться біля заявниці, зброї не має. Просить наряд. Прибувши на місце о 02:25 год, дільничний офіцер поліції Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_22 виявив заявницю ОСОБА_8 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 , з яким вони наразі спільно не проживають, прийшов до місця її проживання та наніс тілесні ушкодження, а саме завдав ударів по голові та обличчі руками та ногами. На місці події працювала бригада ШМД, потерпілу було госпіталізовано до Білоцерківської міської лікарні № 2. На місці події було проведено оцінку ризиків, відповідно до якого визначено високий рівень небезпеки, тому стосовно ОСОБА_3 було складено термінновий заборонний припис (а.с.9 т.2).

Відповідно до даних форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 17.12.2021, складеного поліцейським БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області стосовно кривдника ОСОБА_3 , визначено високий рівень його небезпеки (а.с. 22 т. 2), у зв`язку з чим винесено тичасовий заборонний припис № АА109391 від 17.12.2021 (а.с. 23 т.2), яким ОСОБА_3 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно із даними рапорту помічника чергового Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від від 17.12.2021 (ЄО № 45799), 17.12.2021 о 00:28 год надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_23 про те, що в АДРЕСА_3 , в гуртожитку, до сусідки ОСОБА_24 прийшов чоловік з яким вона у стані розлучення та з`ясовують стосунки. Сусідка кричить, просить про допомогу. Що там відбувається сусідка не знає, сусід ОСОБА_25 колишній АТОвець. У кімнаті є дитина 12 років, чи потрібно ШМД не відомо. (а.с.10. т.2)

Згідно із даними рапорту помічника чергового Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від від 17.12.2021 (ЄО № 45803), 17.12.2021 о 01:27 год надійшло повідомлення зі служби 102 від Авдієнко (із закладу охорони здоров`я) про те, що в АДРЕСА_3 , у потерпілої ОСОБА_8 діагноз: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, чисельні гематоми голови. Госпіталізована. Пояснення: побив співмешканець. (а.с.11. т.2)

Згідно із даними рапорту помічника чергового Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від від 17.12.2021 (ЄО № 45804), 17.12.2021 о 01:39 год надійшло повідомлення зі служби 102 від Погребняк (із закладу охорони здоров`я) про те, що в АДРЕСА_4 доставлено ОСОБА_8 . Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом носа, гематома скроневої дуги зліва, численні гематоми лоба та тім`яної ділянки. (а.с.12 т.2).

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 17.12.2021, вона просить притягнути до відповідальності чоловіка ОСОБА_3 , який 17.12.2021 близько 00:20 год на кухні загального користування, що на третьому поверсі в буд № 84 по вул. Шолом-Алейхема, умисно наніс їй ушкодження, з приводу отримання яких вона має намір проходить СМЕ. (а.с. 13 т. 2).

Із даних висновку експерта № 332 від 21.12.2021 (а.с. 14 15 т. 2) встановлено, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 , 1984 р.н. знайдені наступні ушкодження: перелом кісток носа, синець та садна на носі; синці на голові; навколоочні синці, крововилив у сполучній оболонці лівого ока, синці в ділянці молочних залоз та на спині, синці на верхніх кінцівках. Описані ушкодження заподіянні тупими предметами могли виникнути від ударів ними (руками, ногами та іншими предметами) іншою особою по голові та тілу потерпілої, можливо, у строк та при обставинах, указних обстежуваною. Перелом кісток носа та ушкодження на носі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлід здоров`я (згідно з пунктами 2.3.2. та 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день). Інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менше ніж десять точок прикладення сили.

Із даних протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2022 за участю потерпілої ОСОБА_8 із додатком до нього (диск з відеозаписом), у яких зафіксовано хід слідчої дії (а.с. 16-20 т.2), встановлено, що в ході слідчого експерименту потерпіла повідомила обставини, що мали місце 17.12.2021 за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 84, на кухні загального користування, де ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії був досліджений у судовому засіданні. На відеозаписі зафіксовано, що потерпіла повідомила та відтворила обставини завдання їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ..

За даними висновку експерта №66/д від 19.01.2022 (а.с. 21 т. 2) локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_8 дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних нею у протоколі проведення слідчого експерименту від 13.01.2022 та у протоколі допиту від 20.12.2021.

В судовому засіданні також були дослідженні надані прокурором процесуальні документи: постанова старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 22.12.2021 (а.с. 5-6 т.2) та постанова дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 07.02.2022 про зміну порядку досудового розслідування (а.с. 28-29 т.2), відповідно до яких у кримінальних провадженнях було змінено порядок досудового розслідування та продовжено його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України; постанову старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 22.12.2021 (а.с. 7. т. 2) та постанову дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 07.02.2022 (а.с. 30 т. 2) про залучення законного представника, відповідно до яких в якості законного представника ОСОБА_3 залучено його рідну сестру ОСОБА_26 .

Дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідні час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діяннь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, є доведеними.

Згідно із п. 1 ч. 1, чч. 3, 4 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

При цьому суд зазначає, що ст. 505 КПК передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має певні особливості, зокрема, не ставиться питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення особою суспільно небезпечного діяння в стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння грунтується лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд виходить із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння. При цьому встановлення будь-якої форми вини у діях неосудної особи є неможливою, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюється лише щодо осудної особи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19).

Частиною 1 статті 513 КПК України визначено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Отже, під час судового розгляду було встановлено, що мало місце вчинення суспільно небезпечних діянь, що ці діяння були вчинені саме ОСОБА_3 , що відповідає вимогам п.1, 2 ч.1 ст. 513 КПК України.

Із досліджених матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_3 , судом встановлено, що він раніше не судимий; за попереднім місцем проживання характеризується посередньо; одружений, має неповнолітнього сина, 2009 р.н.; медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує; перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів та солдат запасу в ІНФОРМАЦІЯ_4 ; є учасником бойових дій, з 03.08.2014 по 14.09.2015 знаходився на військовій службі в Збройних Силах України під час часткової мобілізації. Приймав участь у бойових діях в зоні АТО з 23.09.2014 по 03.01.2015, з 15.01.2015 по 21.02.2015, з 20.05.2015 по 14.09.2015 в складі в/ч пп НОМЕР_2 ; 23.01.2015 отримав вибухову травму, після чого згідно із довідкою ВЛК від 24.04.2015 визнаний придатним до військової служби; 24.02.2022 призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 ; 27.04.2023 вибув з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 37 від 06.02.2025 головного сержанта по мобілізації ОСОБА_3 , оператора роти протитанкових ракетних комплексів вважати таким, що 06.02.2025 здійснив самовільне залишення військової частини у пункті постійної дислокації в АДРЕСА_2 ; відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 47 від 16.02.2025 головного сержанта по мобілізації ОСОБА_3 , оператора роти протитанкових ракетних комплексів вважати таким, що з 16.02.2025 знаходяться в розпорядженні командира військової частини у зв`язку із самовільним залишенням військової частини; за місцем несення служби ОСОБА_3 зарекомендував себе з негативної сторони.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

За вимогами ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 700 від 08.12.2021 (а.с. 1-4 т.2), ОСОБА_3 на момент скоєння інкримінованих йому дій страждав на органічний (афективний) розлад настрою, маніакальний тип, F 06.30 за МКХ 10. ОСОБА_3 на момент скоєння інкримінованого йому дій не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на даний час страждає на органічний (афективний) розлад настрою, маніакальний тип, F 06.30 за МКХ 10. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не може брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 52 від 04.02.2022 (а.с. 24-27 т. 2), ОСОБА_3 на момент скоєння інкримінованому йому проступку страждав на хронічне психічне захворювання органічний (афективний) розлад настрою, маніакальний тип, F 06.30 за МКХ 10). ОСОБА_3 на алкогольну та наркотичну залежність не страждає. Лікування з приводу алкогольної/наркотичної залежності не потребує. ОСОБА_3 на момент скоєння інкримінованого йому проступку не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому проступку на тимчасовий розлад психічної діяльності не страждав. ОСОБА_3 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання органічний (афективний) розлад настрою, маніакальний тип, F 06.30 за МКХ 10. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не може брати участь у слідчих діях. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 131 від 25.06.2025 (а.с. 45-47 т. 3), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає на хронічне психічне захворювання органічний (афективний) розлад настрою, гіпоманіакальний тип, F 06.30 за МКХ 10. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричнї допомоги із звичайним наглядом.

Отже, встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 на момент скоєння інкримінованих йому діянь страждав на хронічне психічне захворювання органічний (афективний) розлад настрою, маніакальний тип, F 06.30 за МКХ 10), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час страждає на хронічне психічне захворювання органічний (афективний) розлад настрою, гіпоманіакальний тип, F 06.30 за МКХ 10. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечні діяння у стані неосудності та продовжує перебувати в такому стані на момент розгляду справи судом, що відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 513 КПК України.

Жодних даних про те, що на момент судового розгляду даного клопотання ОСОБА_3 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, до суду не надано.

За вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності …, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Так, згідно ст. 94 КК України суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Вказаною статтею визначено три критерії, які суд має врахувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: 1) медичний (характер і тяжкість захворювання), 2) юридичний (тяжкість вчиненого діяння) 3) соціальний (ступінь небезпечності хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. (Постанова ККС ВС від 25.09.2019 № 464/7471/16-к).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 N 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого

для себе або інших осіб, суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 09.03.2023 у справі № 295/3716/18 прийшов до висновку, що аналіз норм ст.ст. 94, 95 КК України та ст. 513 КПК України свідчить, що стан здоров`я особи та необхідність у застосуванні того чи іншого примусового заходу медичного характеру, має бути встановлено саме на момент судового розгляду.

Враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження міститься два висновки судово-психіатричної експертизи, відповідно до яких ОСОБА_3 потребує різних видів примусових заходів медичного характеру, зважаючи що з часу проведення таких експертиз минув значний проміжок часу (2021 та 2022 роки), з метою встановлення стану здоров`я особи ОСОБА_3 на момент розгляду справи ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2025 йому було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Із наявного у справі висновку судово-психіатричної експертизи № 131 від 25.06.2025 вбачається, що станом на момент судового розгляду експертна комісія рекомендувала застосування стосовно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На думку суду, характеристика захворювання ОСОБА_3 , тяжкість і характер вчинених ним суспільно небезпечних діянь, ступінь його небезпечності, а також анамнез його захворювання в період з 2015-2025 років, свідчать про те, що ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 N 7, в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілим ОСОБА_9 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування 4 077,87 грн матеріальної та 50 000,00 грн моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (а.с. 47-68 т. 1).

14.04.2025 потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою (а.с. 235 т. 2), в якій вказує на те, що завдані йому ОСОБА_3 збитки відшкодовано, претензій до останнього він не має, у зв`язку з чим просить позов залишити без розгляду.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За викладеного, суд вважає за необхідне заяву потерпілого ОСОБА_9 про залишення цивільного позову без розгляду задовольнити.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 19.06.2025 (а.с. 38-41 т.3) стосовно ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на 60 днів, тобто до 17.08.2025 включно.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, то до набрання ухвалою законної сили, але не більше 60 діб з дня проголошення цієї ухвали, необхідно залишити стосовно ОСОБА_3 попередньо обраний запобіжний захід виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання в об`єднаному кримінальному провадженні № 0002358 від 13.11.2021 та № 0002620 від 17.12.2021 про застосування стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До набрання ухвалою законної сили, але не більше 60 діб з дня проголошення цієї ухвали, залишити стосовно ОСОБА_3 попередньо обраний запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до психіатричного закладу Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (08631, Київська область, Фастівський район, смт Глеваха, вул. Вокзальна, 8).

Речові докази у справі, а саме:

копію медичної документації на ім`я ОСОБА_9 та відеофайли від 12.11.2021 з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні магазину «АТБ-Маркет», по вул. Павліченко, 27 в м. Біла Церква Київської області, що знаходяться на DVD-R диску, які приєднанні до матеріалів кримінального провадження, після набрання ухвалою законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_27