Номер провадження 1-кп/754/956/25
Справа№754/9415/25
Вирок

Іменем України

05 вересня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001172 від 10.04.2025 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верхнячка Христинівського району Черкаської області, українця, громадянина України,гранатометника 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше е судимого:

27.02.2019 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

02.03.2020 Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

18.06.2021 Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 11.09.2023 умовно- достроково з невідбутим покаранням 1 рік 8 місяців 13 днів;

12.08.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186,ч. 1 ст. 361, ст. 70 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

20.12.2024 звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3 захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що ОСОБА, (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні у зв`язку з розшуком), 09.04.2025 приблизно о 17 годині 32 хвилини, перебуваючи у магазині «Фора», що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Червоної Калини, буд. 63/12, побачив раніше незнайому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої при собі була шкіряна сумка чорного кольору, всередині якої знаходилась значна сума грошових коштів, після чого побачивши особу похилого віку, маючи намір наживи злочинним шляхом у нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, усвідомлюючи, що самостійно скоїти вказане кримінальне правопорушення не змозі, з метою реалізації вказаного злочину залучив, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цього ж дня вступивши у злочинну змову в умовах воєнного стану, який введено з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та - неодноразово продовжений, останній раз №26/2025 від 14.01.2025 строком на 90.

Реалізую чи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке, не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА, (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні у зв`язку з розшуком), вказав ОСОБА_3 , на потерпілу ОСОБА_6 , яка знаходилася в приміщенні магазину «Фора», при цьому повідомив, що бачив у потерпілої грошові кошти, які ОСОБА_3 може у неї відібрати для спільної наживи, виконавши свою роль та схиливши пропозицією останнього, через його скрутне матеріальне становище до вчинення кримінального правопорушення. У свою чергу ОСОБА_3 , погодившись на вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого заволодіння грошовими коштами, в період часу з 19 год. 00 хв. по 19 год. 10 хв. 09.04.2025 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не Вдалося) діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є відкритими, прослідував за потерпілою ОСОБА_6 , до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , піднявшись на шостий поверх, у приміщенні загального коридору, перебуваючи позаду потерпілої, усвідомлюючи свої протиправні дії та доводячи відведену злочинну роль до кінця, штовхнув ОСОБА_6 , в область спини, в результаті чого потерпіла вдарилась обличчям у стіну коридору, відповідно до висновку судової медичної експертизи від 23.05.2025 року їй було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на лобній ділянці та кінчику носа, в наслідок чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, відчувши гостру фізичну біль

У цей час ОСОБА_3 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 , повторно, відкрито в умовах воєнного стану, викрав шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 10 000 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, виконавши свої злочинні діяння, відведені йому в ролі, повернувся до ОСОБА, (досудове розслідування відносно якогоздійснюється в іншому кримінальному провадженні у зв`язку з розшуком) де викраденим майном останні розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10 000 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду покази, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що 09.04.2025 у другий половини дня у Деснянському районі м. Києва біля магазину «Фора» м. Київ по проспекту Червоної Калини, 63/12 домовився зі своїм знайомим, який повідомив йому, що перебуваючи у магазині «Фора» побачив у жінки похилого віку велику суму грошей та запропонував, щоб він іх викрав у потерпілої. Після чого, він прослідкував за жінкою, а його знайомий пішов з магазину. Жінка вийшла з магазину та пішла через парк, який знаходиться біля магазину «Фора» та зайшла у під`їзд будинку, точної адреси не знає, але вказаний будинок також розташований недалеко біля магазину «Фора». Вона відкрила двері під`їзду, зайшов за нею. Напав на на неї, внаслідок чого вона впала - зірвав з неї сумку чорного кольору. Після чого, подзвонив до свого знайомого, який знаходився у переході, неподалік від вищевказаного магазину, гроші у сумі 10000 гривень, які знаходились у сумці потерпілої поділили на двох в рівних частинах. Вчинив напад на потерпілу з метою заволодіння грошовими коштами. Про вчинене дуже шкодує.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , на підставі ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушеннящодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, те що на обліку у лікаря психіатра та нарколого не перебуває, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, його ставлення до вчиненого.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, скоїв нове кримінальне правопорушення будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, наявність обставин, що обтяжують та помякшують покарання, та призначає ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі, в межі санкцій статті, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення за попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 12.08.2024 вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186,ч. 1 ст. 361, статей 70, 71 КК Українидо покарання у виді 8 років позбавлення волі. 20.12.2024 звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом, невідбутий строк покарання 7 років 1 місяць 12 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 керується вимогами ст.71 КК України та вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком суду невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого на користь держави. Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2024 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 17 квітня 2025 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів на досудовому розслідуванні в сумі 3565 грн. 60 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: один змив з поверхні підлоги загального коридору, який зберігається в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, квитанція №001062 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1