Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/652/25
Провадження № 1-кс/475/115/25
У Х В А Л А

05.06.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря-: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка, заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від участі в розгляді кримінального провадження, внесеного у ЄРДР під №0000100 від 01.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України ,

встановив:

У провадженні судді Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження, що внесене у ЄРДР за №0000100 від 01.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України , .

03.06.2025 головуючим суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від участі в розгляді даного кримінального провадження посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується за систематичне вчинення домашнього насильства психологічного характера відносно співмешканки.В основу обвинувачення покладено, в тому числі і постанову судді від 10.10.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, прийняту під головуванням судді ОСОБА_3 (справа №475/1008/24).

Участь судді на стадії досудового розслідування, а саме прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення, як покладена в основу обвинувального акту виключає участь даного судді в судовому розгляді кримінального провадження.

Дослідивши заяву про самовідвід, постанову по адміністративній справі, обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При цьому, КПК України не дано визначення поняттю неупередженості та критеріїв визначення її наявності або відсутності.

У зв`язку з чим, суд при вирішенні питання про наявність підстав для відводу вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Наявність підстави для відводу головуючого у справі судді, який раніше розглядав іншу справу стосовно притягнення обвинуваченого до юридичної відповідальності висловлено також в постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 13.12.2018 у справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235 км 18) в якому Верховний суд констатував наявність підстав для відводу судді, який розглядав справу за обвинуваченням особи у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, попередньо розглянувши та визнавши зазначену особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Під час розгляду даної справи суддя з`ясовував питання пов`язані із подіями і стосунками, які передували подіям кримінального провадження. Надалі у вироку, суддя аналізував показання потерпілого і свідків аналогічні наведеним у рішенні в адміністративній справі, ухваленим тим же суддею. Тобто, суддя сформував свою думку про події та стосунки між особами під час розгляду адміністративної справи і не відступив від неї при розгляді кримінального провадження. Верховний Суд України уважав, що у даному випадку мало місце порушення п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України та пункту 1 ст. 6 Конвенції.

Беручи до уваги, що при розгляді кримінального провадження у учасників судового розгляду може виникнути сумнів у неупередженності судді, який виносив постанову про накладення адміністративного стягнення на обвинуваченого і яка є предметом розгляду у кримінальному провадженні, суд приходить висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81 КПК України, суд -

постановив:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000100 від 01.05.2025за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України ,- задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження №0000100 від 01.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

Передати кримінальне провадження за № 475/652/25 до канцелярії суду для здійснення перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1