печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000044 від 13.03.2025 - слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000044 від 13.03.2025 - слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без виклику власника майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000044 від 13.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та у невстановленому місці, у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з корисливих мотивів виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння у незаконному перетині кордону, минуюючи прикордонні пункти пропуску громадян, при цьому задіючи до вчинення кримінального правопорушення невстановлених досудових розслідуванням осіб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою,з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, а також про проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, з метою сприяння незаконному переправленню через державний кордон України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав останньому телеграм контакт невстановленої особи, з метою подальшої організації перетину державного кордону України минуюючи при цьому прикордонні пункти пропуску громадян.

В подальшому, 18.04.2025 року відбулась телефонна розмова між ОСОБА_5 та вищевказаною невстановленою особою, контакт якої був наданий ОСОБА_4 , під час розмови було обговорено механізм незаконного перетину державного кордону України, який полягає в незаконному перетині поза межами пунктів пропуску через Одеську область, зазначивши суму за вказані послуги у вартості 14000 (чотирнадцять тисяч) дол. США.

Після чого, 18.04.2025 року, в ході розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_4 останній, завчасно узгодивши з невстановленою досудовим розслідуванням особою суми за надані в подальшому послуги, зазначив, що для успішного перетину кордону потрібно передати грошові кошти у розмірі 70% від 14 тис.дол. США, тобто 9,800 (дев`ять тисяч вісімсот) дол. США, та в подальшому, після успішного перетину державного кордону України, передати останні 30 % від основної суми невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Так, 14.05.2025 року в ході телефонної розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , останній домовився з ОСОБА_5 про зустріч 15.05.2025 року за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких 8, з метою повторного обговорення механізму незаконного перетину державного кордону України та отримання грошової винагороди у розмірі 70% від 14 тис.дол. США, тобто отриманні 9,800 (дев`ять тисяч вісімсот) дол. США. Під час зазначеної розмови ОСОБА_5 , повідомив, що на зустріч для переговорів та передачі грошових коштів за вказані послуги прибуде його дівчина гр. ОСОБА_6 .

Після чого, 15.05.2025 року, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_6 зустрілась з ОСОБА_4 за попередньо вказаною останнім адресою, де ОСОБА_6 , передала ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 9,800 (дев`ять тисяч вісімсот) доларів США, які ОСОБА_4 вказував передати для сприяння останнім у незаконному перетині державного кордону України минуюючи прикордонні пункти пропуску громадян.

16.05.2025 у період з 00 год. 28 хв. по 02 год. 50 хв. слідчим Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено:

три банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які було поміщено до спецпакету №CRI 1045878;

грошові кошти в іноземній валюті в сумі 17 107 (сімнадцять тисяч сто сім) доларів США, які було поміщено до спецпакету №CRI1045877.

Вилучені предмети та грошові кошти, було визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання солідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено:

три банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які було поміщено до спецпакету №CRI 1045878;

грошові кошти в іноземній валюті в сумі 17 107 (сімнадцять тисяч сто сім) доларів США, які було поміщено до спецпакету №CRI1045877.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1