МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/626/25
Провадження № 1-кп/945/499/25
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особа щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника

особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (приймає участь

дистанційно),

спеціаліста (психолога) ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, студента Вищого професійного училища №21, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність (через що не є суб?єктом злочину) та відносно якого здійснюється кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру вчинив наступні дії.

І. Епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 відносно майна потерпілого ОСОБА_10

Епізод 1

У другій декаді липня місяця 2022 року, у денний час, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, а саме під час дії в Україні воєнного стану, відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», пов?язаного із військовою агресією Російської Федерації проти України, разом із ОСОБА_11 перебували за адресою:

АДРЕСА_3 (місцем проживання ОСОБА_4 ).

В цей час, у ОСОБА_12 виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, з метою його подальшого обернення на свою користь, яке зберігалось на території однієї з дачних ділянок, що розташована на території сусіднього СТ «Агростоевець» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_4 , а також своєму знайомому ОСОБА_13 , який мешкав по сусідству із ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , спільно вчинити крадіжку будь-якого майна з території однієї з дачних ділянок, що розташована на території СТ «Агростроєвець» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області.

Отримавши згоду ОСОБА_4 та ОСОБА_13 та обговоривши деталі вчинення злочину, ОСОБА_12 разом із останніми, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, прибули до території дачної ділянки АДРЕСА_4 .

По прибуттю за вище вказаною адресою, ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , через отвір в огорожі із сітки-рабиці, проникли на територію подвір?я вищевказаної дачної ділянки.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 підійшли до дачного будинку, де ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, застосувавши фізичну силу, вдарив ногою по нижній частині вхідних дверей, внаслідок чого, у місці удару, утворився отвір, через який ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_12 , проліз у середину дачного будинку, де відчинив механічний замок з внутрішньої сторони.

Після того, як ОСОБА_4 відчинив вхідні двері, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проникли у середину дачного будинку, звідки останні вчинили крадіжку майна, яке належить ОСОБА_10 , а саме: надувного одномісного гребного човна зеленого кольору, укомплектованого захисним пакувальним чохлом зеленого кольору, вартістю 1024 гривні 75 копійок; двоколісного ручного візку для перевезення вантажів, вартістю 309 гривень 68 копійок; риболовної вудки сіро-чорного кольору «Gold» кількістю секцій - 5 штук та довжиною у розкладеному стані 230 см, вартістю 145 гривень 67 копійок з безінерційною котушкою марки «Eagle» моделі «TF150», вартістю 73 гривні 33 копійки; риболовної вудки чорно-зеленого кольору кількістю секцій - 5 штук та довжиною у розкладеному стані - 200 см, вартістю 106 гривень 67 копійок з інерційною котушкою марки «Xing Sheng» моделі «XТ888», вартістю 55 гривень; риболовної вудки чорно-зеленого кольору

«НГ 540» кількістю секцій - 7 штук та довжиною у розкладеному стані - 400 см, вартістю 123 гривні 33 копійки з поплавком марки «Line winder» «8,0g», вартістю 18 гривень 33 копійки.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1856 гривень 76 копійок.

ІІ. Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 відносно майна потерпілого ОСОБА_16

Епізод №2

22 липня 2022 року, у денний час, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, під час дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_11 , разом із малолітнім ОСОБА_4 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 (місцем проживання ОСОБА_4 ).

У цей час, у ОСОБА_12 виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, з метою його подальшого обернення на свою користь, яке зберігалось на території однієї з дачних ділянок, що розташована на території сусіднього СВТ «Дорожник» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 не досяг віку повноліття, запропонував останньому спільно вчинити крадіжку будь-якого майна з території однієї з дачних ділянок, що розташована на території сусіднього СВТ «Дорожник»

Отримавши згоду від ОСОБА_4 та обговоривши деталі вчинення злочину, ОСОБА_12 разом із останнім, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, прибули до території дачної ділянки АДРЕСА_5 .

По прибуттю за вище вказаною адресою, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , через відсутню огорожу, підійшли до бокової стіни гаражного приміщення, що розташоване на території вищевказаної дачної ділянки, де ОСОБА_11 , за допомогою металевої монтировки, яку він заздалегідь взяв із собою, застосувавши фізичну силу рук, вчинив спробу віджати вікно, в ході чого стався обвал цегли, з якої побудована стіна біля віконної рами, внаслідок чого утворився отвір.

Після цього, ОСОБА_4 залишився ззовні біля вікна та слідкував за навколишньою обстановкою, з метою у разі появи сторонніх осіб, попередити про це ОСОБА_12 , а останній в цей час, через утворений отвір в стіні, проник в середину гаражного приміщення, звідки вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_16 , а саме: садового секатору «Verano» модель «71-809» 220 мм з полімерними рукоятками жовто-зеленого кольору, вартістю 354 гривні; мережевого подовжувача білого кольору, загальною довжиною 12 м, вартістю 157 гривень 50 копійок; кутової шліфувальної машини «Vorskla» моделі «ПМЗ 2-230В» у комплекті із відрізним кругом

«Ataman», вартістю 2033 гривень 33 копійки; поверхневого відцентрованого електронасосу марки «TAIFU» лінійки «water pump» моделі «ТР60», вартістю 2150 гривень, які ОСОБА_11 передав, через отвір у стіні, ОСОБА_4 , після чого залишив гаражне приміщення.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, а саме віднесли на територію дачної ділянки, де мешкає ОСОБА_4 , завдавши ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 4694 гривні 83 копійки.

Епізод №3

Після чого, ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, разом із ОСОБА_4 , знову направились до території дачної ділянки №3-4 в СВТ «Дорожник» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області, де по дорозі, а саме на території СВТ «Берізка» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області, зустріли свого знайомого ОСОБА_13 , якому ОСОБА_17 запропонував спільно вчинити крадіжку будь-якого майна з території однієї з дачних ділянок, що розташована на території сусіднього СВТ «Дорожник».

Отримавши згоду від ОСОБА_13 та обговоривши деталі вчинення злочину, ОСОБА_18 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, знову прибули до території дачної ділянки

АДРЕСА_5 .

По прибуттю за вище вказаною адресою, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 залишились ззовні та слідкували за навколишньою обстановкою, з метою у разі появи сторонніх осіб, попередити про це ОСОБА_12 , а останній в цей час, через раніше утворений отвір в стіні, проник в середину гаражного приміщення, звідки вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_16 , а саме: мережевого подовжувача у полімерній ізоляції білого кольору «ПВС 2x1,5» довжиною 14 м, вартістю 141 гривня 75 копійок, пасатижів загальною довжиною - 210 мм з полімерними рукоятками помаранчевого кольору, вартістю 40 гривень; садового секатору «Кримський СНХ» загальною довжиною 220 мм сірого кольору, вартістю гривень; побутового відцентрованого електронасосу марки «ПРОМЕЛЕКТРО» моделі «ВОДОЛІЙ БЦ-1,6-20У1,1», вартістю 2025 гривень, які ОСОБА_18 передав, через отвір у стіні, ОСОБА_4 , та ОСОБА_13 , після чого залишив гаражне приміщення.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_19 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 2319 гривень 75 копійок.

ІІІ. Епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 відносно майна потерпілої ОСОБА_20

Епізод 4

26 липня 2022 року, у денний час, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, під час дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_12 , разом із малолітнім ОСОБА_4 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 (місцем проживання ОСОБА_4 ).

В цей час, у ОСОБА_21 виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, з метою його подальшого обернення на свою користь, яке зберігалось на території однієї з дачних ділянок, що розташована на території СВТ «Берізка» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_4 , а також своєму знайомому ОСОБА_13 , який мешкав по сусідству із ОСОБА_22 та ОСОБА_4 , спільно вчинити крадіжку будь-якого майна з території однієї з дачних ділянок, що розташована на території СВТ «Берізка» поблизу с.Кир?яківка Миколаївського району Миколаївської області.

Отримавши згоду від ОСОБА_4 та ОСОБА_13 та обговоривши деталі вчинення злочину, ОСОБА_12 разом із останніми, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, прибули до території дачної ділянки АДРЕСА_3 .

По прибуттю за вище вказаною адресою, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , через відсутню огорожу пройшли на територію подвір?я вищевказаної дачної ділянки.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 підійшли до приміщення підвалу, де скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, застосувавши фізичну силу, ОСОБА_12 , за допомогою заздалегідь заготовленої монтировки, віджав вхідні двері, що ведуть до приміщення підвалу.

Відчинивши вхідні двері, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 проникнули в середину приміщення підвалу, звідки вчинили крадіжку майна, яке належить ОСОБА_20 , а саме: ланцюгової бензопили «Дніпро-М» модель «БП-4520» помаранчевого кольору з шиною, вартістю 1516 гривень 67 копійок; п?ятижильного подовжувача у полімерній ізоляції білого кольору довжиною 10 м, вартістю 150 гривень; вимірювальної рулетки «Сила» (5 м) чорно-жовтого кольору, вартістю 43 гривні 33 копійки; металевого талрепу з відкритою муфтою та конструкцією робочих органів (з?єднувальних) - «вилка-вилка» загальною довжиною у стягнутому положенні - 32 см, вартістю 200 гривень.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_20 матеріальний збиток на загальну суму 1910 гривень.

Таким чином, під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла та до іншого приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та вважала, що вчинення ОСОБА_4 викладеного вище суспільно небезпечного діяння підтверджено сукупністю доказів, зібраних під час досудового розслідування та досліджених судом, тому просила суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

ОСОБА_4 в присутності свого законного представника ОСОБА_23 , захисника адвоката ОСОБА_6 та спеціаліста (психолога) ОСОБА_7 , підтвердив обставини, викладені у клопотанні та надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у клопотанні. Одночасно зазначив, що щиро кається у скоєному та шкодує про те, що сталося. Щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно нього не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та ОСОБА_16 в судове засідання не з`явилися. При цьому, разом з клопотанням подано заяви потерпілих про розгляд клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 без їх участі. Матеріальна шкода потерпілим відшкодована у повному обсязі; цивільні позови не заявляли.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Так, щодо епізодів злочинної діяльності ОСОБА_4 : №1, вчиненого у другій декаді липня 2022 року відносно майна потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 1856 грн 76 коп; №3, вчиненого 22.07.2022 року відносно майна потерпілого ОСОБА_16 на загальну суму 2319 грн 75 коп; №4, вчиненого 26.07.2022 року відносно майна потерпілої ОСОБА_20 на загальну суму 1910 грн 00 коп, суд дійшов такого.

За вказаним епізодами таємного викрадення майна даною ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла та до іншого приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Водночас, вартість викраденого майна за цими епізодами на день вчинення суспільно-небезпечних діянь є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме: 1856 грн 76 коп, 2319 грн 75 коп, 1910 грн 00 коп.

При цьому, зважаючи на спосіб вчинення крадіжок за цими епізодами злочинної діяльності ОСОБА_4 , а саме скоєння їх з проникненням у житло та інше приміщення, у відповідності до положень ч.3 ст.337 КПК України, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 за епізодами №1, №3, №4 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною ОП ККС Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1 ст.12 КК).

З огляду на зміст ч.1 ст.162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.4 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище ОСОБА_4 .

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, крім особистих показів ОСОБА_4 , підтверджується:

- Витягом з ЄРДР №0000228 від 27.07.2022 року, відповідно до якого 26.07.2022 до відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, з заявою звернувся ОСОБА_16 про те, що в період з 11:00 години 21.07.2022 по 15:00 годину 22.07.2022, невстановлена особа, шляхом вибиття віконної рами, проникла до приміщення гаражу, розташованого на території двору дачного будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрала майно останнього, чим спричинила ОСОБА_16 матеріальну шкоду. Сума спричинених збитків встановлюється (Том 2 а.с.1);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_16 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.07.2022 року (Том 2 а.с.7);

- протоколом огляду місця події з доданою фототаблицею, а саме території дачної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого нічого не вилучалось (Том 2 а.с.9-14);

- Витягом з ЄРДР №0000235 від 01.08.2022 року, відповідно до якого 01.08.2022 до відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, надійшла заява ОСОБА_20 про те, що в період з 20.07.2022 по 01.08.2022, невстановлена особа, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, проникла до підвального приміщення, що розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки вчинила крадіжку майна заявниці, чим завдала матеріальний збиток (Том 2 а.с.111);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_20 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.08.2022 року (Том 2 а.с.115);

- протоколом огляду місця події з доданою фототаблицею, а саме території дачної ділянки АДРЕСА_3 (Том 2 а.с.117-121);

- Витягом з ЄРДР №0000233 від 01.08.2022 року, відповідно до якого в період часу з 17.07.2022 по 31.07.2022, невідома особа, шляхом пролому вхідних дверей, проникла до приміщення дачного будинку, розташованого на території дачної ділянки АДРЕСА_4 , звідки вчинила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_10 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду, сума якого встановлюється (Том 2 а.с.179);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.07.2022 року (Том 2 а.с.183-184);

- протоколом огляду місця події з доданою фототаблицею, а саме території дачної ділянки №6 в СВТ Агростроєвець, поблизу с.Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області (Том 2 а.с.186-190).

Розглянувши клопотання та дослідивши надані докази суд переконався, що ОСОБА_4 вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану, а також ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення в житло та в інше володіння особи.

Також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення злочину йому виповнилось 13 років.

Суб`єктом кримінального правопорушення в силу ст.18 КК України є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПКУкраїни під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу неповнолітнього, який на час вчинення був учнем 9 класу Кир`яківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю начання характеризується нейтрально, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Крім того, ОСОБА_4 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, вчинив суспільно-небезпечні діяння у віці 13 років, згідно ст.22 КК України не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Положеннями ст.501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст.498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, особа, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зіст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 13 років на момент скоєння кримінального правопорушення, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження .

Вказаний примусовий захід виховного характеру сприятиме виправленню ОСОБА_4 та його вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні не заявлені.

Щодо відшкодування витрат на проведення судових товарознавчих експертиз суд зазначає, що за змістом ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави тільки у разі ухвалення обвинувального вироку.

Стаття 372 КПК України містить обов`язкові вимоги щодо змісту ухвали суду першої інстанції. У вказаній статті відсутні будь-які вимоги щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.

Таким чином, оскільки судом у даному кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалюється, то підстави для застосування ст.124 КПК України і, як наслідок, стягнення витрат на проведення експертиз відсутні.

Щодо вирішення питання про речові докази суд дійшов такого.

Так, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.03.2025 року було постановлено виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, присвоївши виділеному матеріалу окремі номер справи та номер провадження. Судове провадження у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2022 року за №0000228 за обвинуваченням ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України зупинити, до демобілізації ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Враховуючи те, що остаточне рішення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2022 року за №0000228 за обвинуваченням ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України не прийнято, провадження зупинене до демобілізації ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , питання щодо речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України, суд не вирішує, оскільки вважає його передчасним.

Керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.484, 497, 501 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1

30.06.2025