КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали подання інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.10.2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року задоволено подання інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та скасовано звільнення від відбування покарання і направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.10.2019, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу суду незаконною, просить її скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом невірно встановлені фактичні обставини справи, а також не надано належну оцінку зібраним ____________________________________________________

Справа №11-кп/824/4335/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

доказам у сукупності, а саме суд проходив за відсутності адвоката та не були враховані письмові докази, які він надавав у центр пробації.

Інші учасники судового провадження дану ухвалу не оскаржують.

Засуджений ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з`явився, був направлений для відбування покарання до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», однак за повідомленням даної установи був звільнений 22.08.2024 на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2024 умовно-достроково, згідно ст. 81-1 КК України, та вибув до військової частини НОМЕР_1 , а тому, враховуючи, що ухвалу суду першої інстанції оскаржує лише засуджений, колегія суддів, виходячи з положень ч. 4 ст. 405 КПК України, та з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження з розгляду клопотання інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та матеріали особової справи №12/2020 засудженого ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено у ст. 166 КВК України (в редакції, що діяла на час звернення до суду з даним поданням), якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2019 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, згідно із ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Як зазначено у клопотанні, 14 січня 2020 року Дарницьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області даний вирок був прийнятий до виконання та 23 січня 2020 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопущення вчинення адміністративних правопорушень та скоєння нових кримінальних правопорушень.

Проте, за час іспитового строку ОСОБА_7 на реєстрацію не з`являвся 04.02.2021 року, 04.03.2021 року, 01.04.2021 року та 06.05.2021 року. На адресу проживання ОСОБА_7 направлялись виклики, здійснювались телефонні дзвінки на особистий номер засудженого, проте, телефон був виключений, за викликами до уповноваженого органу з питань пробації останній не з`являвся. Під час чергового виходу за адресою проживання засудженого: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив, мешканці будинку АДРЕСА_2 , які прізвище, ім?я, по батькові називати відмовились, та повідомили, що ОСОБА_7 не проживає у кв. 119 близько декількох місяців.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , були проведені заходи початкового розшуку: надіслано запити до Київської клініки бюро судово-медичної експертизи, Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, СІЗО, Відділу реєстрації смерті м. Києва, ізолятора тимчасового тримання в м. Києві, військкомату, Національної гвардії України, Дарницького УП ГУНП в м. Києві, Сланецькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, проте вказаними заходами встановити місцезнаходження засудженого ОСОБА_7 не вдалося, до уповноваженого органу з питань пробації останній не з`явився, у зв`язку з чим, 20.05.2021 року відносно нього було направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів, але розшукова справа не була заведена, адже 08.07.2021 року отримано відповідь, в якій вказано, що працівниками Дарницького УП ГУНП в м. Києві було встановлено місце знаходження ОСОБА_7 , тому розшук припинено.

01.07.2021 року ОСОБА_7 з`явився до Дарницького районного відділу та у зв`язку з неявками на реєстрацію йому було винесено попередження та відібрано письмове пояснення, згідно якого, він не з`являвся на реєстрацію на протязі тривалого часу у зв`язку з сімейними обставинами.

Після цього ОСОБА_7 повторно не з`явився на реєстрацію 05.08.2021 року, 02.09.2021 року та 07.10.2021 року.

30.08.2021 року та 06.09.2021 року у телефонній розмові ОСОБА_7 повідомив, що не зміг з`явитися на реєстрацію, у зв`язку з сімейними обставинами та зобов`язався з`явитися до Дарницького районного відділу і письмово пояснити причини неявки.

Згідно даних управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві, до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 не притягувався, однак притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 29.06.2020 року СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві відкрило кримінальне провадження № 0003583. Рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято.

Отже, наведені у клопотанні Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області обставини, вказують на невиконання ОСОБА_7 покладених на нього вироком суду, у зв`язку із застосуванням ст. 75 КК України, обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зокрема - обов`язку щодо періодичної явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з чим погодився суд першої інстанції, визнавши, що таким чином ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, тому задовольнив вказане подання та скасував ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання і направив його для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначеного вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.10.2019 року.

З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а ці обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами особової справи ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі засудженим ОСОБА_7 фактично не оспорюється та обставина, що він, з часу постановки його на облік до моменту звернення з клопотанням про скасування йому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання (з 14.01.2020 року по 21.10.2021 року), неналежним чином виконував покладені на нього судом обов`язки, оскільки будь-яких доводів щодо поважності причин його неявки на реєстрацію до уповноваженого органу або повідомлення про причини його окремих неявок у вказані в клопотанні дати не наведено, не було долучено таких доказів і до апеляційної скарги.

Водночас, і твердження захисника ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду про те, що судом не було досліджено обставин поважності неприбуття ОСОБА_7 до органу пробації, тому подання органу пробації є передчасним, єбезпідставними, оскільки будь-яких доказів цьому апеляційному суду не надано, не міститься таких і у матеріалах як особової справи засудженого, так і за клопотанням Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Також колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги і доводи засудженого ОСОБА_7 про порушення його процесуальних прав у суді першої інстанції у зв`язку з тим, що суд проходив за відсутності адвоката, оскільки, згідно журналу судового засідання, будь-яких клопотань з цього приводу ОСОБА_7 не заявляв.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невиконання ОСОБА_7 обов`язків, покладених на нього вироком суду, та обґрунтовано направив його для відбування призначеного покарання.

Таким чином, колегія суддів, визнаючи рішення суду щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, не вбачає підстав для його скасування, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року, якою задоволено подання інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та скасовано звільнення від відбування покарання і направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.10.2019, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3