Справа № 405/2840/25
провадження № 1-кс/405/2133/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 громадянина України, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги обставини кримінального провадження та особу підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Заслухавши сторін, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 16.04.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відповідно до якого, 24.10.1945 набув чинності Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України та військовослужбовцем Збройних сил України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни та військову присягу, маючи достатній рівень життєвого та професійного досвіду, для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками іноземної держави агресора розвідувальних органів рф, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з ідеологічних та корисливих мотивів вирішив надати представникам спецслужб держави агресора допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, водій господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 не пізніше вересня 2022 року, перебуваючи у місту Дніпро вступив у злочинну змову з представниками російської федерації, яка веде війну проти України, та погодився надавати зазначеній державі-агресору а також її представникам допомогу у підривній діяльності проти України. З того часу ОСОБА_6 , контактуючи зі співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та іншими, невстановленими на даний час, представниками спецслужб рф, виконував їх завдання на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, а також передавав їм інформацію військового характеру щодо діяльності Збройних Сил України та їх окремих частин.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на надання допомоги державі-агресору та її представникам у підривній діяльності проти України, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Маріуполь на тимчасово окупованій території України, не пізніше першої половини листопада 2024 року, залучив до своєї злочинної діяльності раніше йому добре знайомого водія-електрика господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 .

У свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_6 , постійно спілкуючись з ним за допомогою мессенджера Telegram та будучи обізнаним, що останній виконує завдання спецслужб російської федерації, у зазначений час, тобто не пізніше початку листопада 2024 року, перебуваючи у місті Кропивницький, дав згоду надавати спецслужбам рф через ОСОБА_6 інформацію військового характеру щодо діяльності Збройних Силу України та окремих їх частин, у тому числі актуальну інформацію щодо перебігу подій у військовій частині НОМЕР_1 , грошового забезпечення військовослужбовців певної категорії, проведення органами ІНФОРМАЦІЯ_3 фільтраційних заходів у даному військовому підрозділі тощо.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 19 листопада 2024 року у період часу з 01 год. 39 хв. до 19 год. 00 хв., перебуваючи у м. Кропивницький ОСОБА_4 у ході двох телефонних розмов у мессенджері Telegram повідомив ОСОБА_6 для подальшої передачі представникам спецслужби рф інформацію військового характеру щодо переведення у бойові підрозділи ЗСУ конкретної кількості військовослужбовців конкретних військових частин Медичних сил, а саме що перевели з Київського шпиталя 350 осіб, а з Одеського більше 200. За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 передані за вказаних обставин ОСОБА_4 відомості є інформацією військового характеру, дозволу на розповсюдження яких не надавалось, а розповсюдження вказаної може мати негативний вплив на виконання визначених завдань Збройними Силами України та завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України чи нести загрозу життю, здоров`ю військовослужбовців і цивільних осіб.

24.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру та перебуваючи у м. Кропивницькому, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 у мессенджері Telegram, передав для спецслужби рф інформацію про удар по казармах ЗСУ під Одесою. Крім того, у ході цієї розмови ОСОБА_6 , виконуючи свою роль у злочинній домовленості щодо сприяння державі-агресору та її представникам у підривній діяльності проти України, надав ОСОБА_4 вказівку заповнити таблицю з відповідями на питання, які цікавлять іноземну спецслужбу, у тому числі щодо ситуації у місті Покровськ. Це завдання ОСОБА_4 у той же день виконав. Також у ході розмови співучасники обговорили грошову винагороду від іноземної спецслужби для ОСОБА_4 за надану інформацію.

У подальшому, у період з 24.12.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, в ході телефонних розмов у мессенджері Telegram неодноразово повідомляв ОСОБА_6 , для подальшого інформування спецслужби держави-агресора, щодо перебігу подій у військовій частині НОМЕР_1 , а також про відношення військослужбовців до військової служби.

Крім того 28 квітня 2025 року ОСОБА_4 отримав через ОСОБА_6 завдання спецслужби держави-агресора щодо збору інформації та контролю ситуації навколо невстановленої на даний час особи в м. Кропивницький. Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_4 у той же день виконав вищевказане завдання, повідомивши про результати свого співучасника ОСОБА_6 для подальшого інформування представників іноземної спецслужби.

Таким чином водій-електрик господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, добровільно надав згоду державі-агресору російській федерації та її представникам про надання допомоги у підривній діяльності проти України, у тому числі шляхом передачі інформації військового характері, розповсюдження якої може мати негативний вплив на виконання визначених завдань Збройними Силами України та завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України чи нести загрозу життю, здоров`ю військовослужбовців і цивільних осіб; а також шляхом виконання доручень іноземної спецслужби на території України.

21.05.2025 ОСОБА_4 , затримано в порядку п. 2. ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

21.05.2025 начальником слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області за погодженням прокурора Кропивницької окружної прокуратури, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

23.05.2025 ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 12 год. 15 хв. 21.05.2025 по 19.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, визнав в повному обсязі та надав покази по обставинам вчинення злочину.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованість оголошеної йому підозри підтверджується наступними встановленими доказами:

1) протоколом обшуку автомобіля від 21.05.2025;

2) протоколом огляду телефону від 21.05.2025;

3) протоколами НСРД;

4) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ..

5) доказами, зібраними в ході досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження.

17.07.2025 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького задоволено клопотання заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 36днів з 17.07.2025 по 21.08.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

15.08.2025 першим заступником керівника ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно ст.ст. 294, 295 КПК України, погоджено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 16.04.2024 до чотирьох місяців, тобто до 21.09.2025.

21.08.2025 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0000070, однак закінчити розслідування до вказаного часу не вдалось, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих дій.

Так, 13.08.2025 до матеріалів кримінального провадження приєднано матеріали кримінального провадження № 000058 від 12.05.2025 за ч. 1 ст. 114-1 КК України. Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 сприяння двом військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 самовільно залишити розташування військової частини.

Звертаючи увагу на вище викладене, для забезпечення прийняття законного і неупередженого рішення, всебічного, повного і об`єктивного розслідування даного кримінального провадження, існує необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме:

- встановити місце знаходження та допитати в якості свідків військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо обставин залишення ними військової частини та ступінь допомоги в цьому ОСОБА_4 ;

- допитати свідків з числа командного складу військової частини, в якій проходили службу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходиться в операторів телекомунікацій про зв`язок абонентських номерів стільникового зв`язку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою підтвердження їх спілкування у період здійснення останніми самовільного залишення військової частини;

- здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходиться в банківських установах, в яких відкриті рахунки ОСОБА_4 , з метою перевірки отримання грошових коштів від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- за результатами проведених слідчих дій прийняти рішення про повідомлення ОСОБА_4 про нову та зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність для забезпечення прийняття законних і неупереджених рішень;

- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України;

- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти та вручити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше тридцяти днів, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування.

На даний час необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Слідчий суддя, дійшов до висновку що раніше заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не відпали.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що: 1) підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Даний злочин вчинено з прямим умислом з корисливих мотивів.

За вчинення вказаного злочину, що за ступенем тяжкості є особливо тяжким, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим в його скоєнні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Державна зрада ОСОБА_4 , вчинена в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного, зазначені обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, ініціативною та енергійною особою, вміє чітко планувати свою діяльність та дотримуватись певних умов, наслідком яких є досягнення власних корисливих цілей на шкоду Україні.

Для вчинення злочинних дій ОСОБА_4 переміщується територією України. Отже, соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_4 на час розслідування та судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від слідства та суду.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 виконував завдання представника іноземної держави, з дотриманням вимог конспірації, з використанням сховок, з метою приховання протиправної діяльності від правоохоронних органів.

Таким чином, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування та контактів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 вчиняючи державну зраду, отримував завдання від представників рф. З метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_4 може впливати на цих осіб.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились.

Запобіжний захід застосовується/продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Отже, вказане обґрунтування свідчить, що у сторони обвинувачення не обов`язково повинні мати доказ, тобто матеріальний об`єкт, який би прямо вказував на існування певного ризику, але і прогнозування на основі відомостей про підозрюваного щодо можливої поведінки підозрюваного в майбутньому.

Наведені обставини об`єктивно свідчать про достатність підстав вважати про продовження існування раніше встановлених ризиків, що повністю спростовує доводи захисника, що ризики є припущеннями.

Європейський суд з правлюдини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року).

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, та беручи до уваги позицію підозрюваного та його захисника, які проти поданого клопотання не заперечували, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як встановлено, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Відповідно до ст. 183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Вище викладене у сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність передбачених законом підстав для його задоволення.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 199, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 20.08.2025 року до 21.09.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10