Справа № 191/5478/24
Провадження № 1-кп/191/459/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000576 від 06.07.2024 стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період в посаді такелажника такелажного відділення взводу забезпечення 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади корпусу резерву сухопутних військ ЗСУ, у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді такелажника такелажного відділення взводу забезпечення 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади корпусу резерву сухопутних військ Збройних Сил України, в порушення ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», 05.07.2024 близько 12:00 год., перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , побачив через паркан на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , біля приміщення будинку спортивний велосипед «MASCOTTE» моделі «Status 27.5», який там залишила ОСОБА_6 , та в цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме спортивного велосипеда «MASCOTTE» моделі «Status 27.5», який належить ОСОБА_6 .

В цей же день 05.07.2024, приблизно о 12:05 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через паркан переліз на огороджену територію домоволодіння буд. АДРЕСА_2 , тим самим проник до сховища, підійшов до житлового будинку, біля якого знаходився велосипед «MASCOTTE» моделі «Status 27.5», за допомогою сили рук підняв вказаний велосипед та перекинув через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на якій він проживає, тим самим викравши спортивний велосипед «MASCOTTE» моделі «Status 27.5», вартість якого становить 6 800 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 6 800 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі . Цивільний позов буде подавати в порядку цивільного судочинства.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, добровільно проходить реабілітацію від наркозалежності, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження служби характеризується негативно, у вчиненому розкаюється.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь судового експерта.

Керуючись ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази договір №18.4078 від 05.07.2024 залишити при матеріалах кримінального провадження; велосипед «MASCOTTE» моделі «Status 27.5»-залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 (розрахунковий рахунок в КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3491/24 від 15.07.2024 в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1