ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року про звільнення засудженого від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України було відмовлено.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2018, яким він засуджений за ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на десять років.

Засуджений у своєму клопотанні просить привести у відповідність призначене судом покарання у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року.

При цьому ОСОБА_8 засуджено за вчинення незакінченого замаху на вчинення вбивства, тобто незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Тобто, зазначені зміни стосуються кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 190 та 191 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Засуджений ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просить апеляційний суд застосувати до нього ст. 81 п. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2018 року за ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений свою апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її з підстав та мотивів викладених в ній.

Прокурор проти апеляційної скарги засудженого заперечував, просив залишити її без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

ОСОБА_8 засуджено за вчинення незакінченого замаху на вчинення вбивства, тобто незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК.

Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Тобто, зазначені зміни стосуються кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 190 та 191 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України вищевказаний Закон на нього не розповсюджується.

Колегія суддів не вбачає законних підстав і для розгляду апеляційних вимог ОСОБА_8 щодо застосування відносно нього положень ст. 81 КК України, оскільки відповідно до матеріалів провадження, останній з даним клопотанням до суду першої інстанції не звертався, дане питання не було предметом розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3