Провадження №1-кп/761/2684/2025
В И Р О К

іменем України

24 червня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001358, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кучинівка Щорського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у місті Києві, раніше судимого:

- 07.10.2019 Залізничним районним судом міста Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.01.2020 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 20.10.2020 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі (15.04.2022 звільнений з виправної колонії по відбуттю покарання),

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

11.12.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов (вх. № 118256) обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024 головуючим суддею у справі визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12.12.2024 призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Ухвалою суду від 17.12.2024 у цьому кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

II. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, вчинив новий умисний корисливий злочин за таких обставин.

Так, 23.07.2024 о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи постійного джерела доходу, з метою покращення свого матеріального становища, маючи відповідний злочинний досвід, шляхом зловживання довірою потерпілої, вирішив повторно, таємно викрасти мобільний телефон марки «Apple Iphone 11, 128 Gb», який належить ОСОБА_5 .

Також ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на повторне, таємне заволодіння чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_5 , шляхом обману, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого створював враження близьких любовних стосунків між ним та потерпілою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_3 , 23 липня 2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом купівлі продуктів харчування, шляхом використання мобільного телефону потерпілої, марки «Apple Iphone 11, 128 Gb», вартістю 8900 гривень 00 копійок, отримав від потерпілої мобільний телефон, однак не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання.

Надалі ОСОБА_3 , шахрайським шляхом, отримавши від потерпілої мобільний телефон марки «Apple Iphone 11, 128 Gb», вартістю 8900 гривень 00 копійок, пішов у невідомому напрямку, не повернувши вказаний телефон, тим самим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом близьких любовних стосунків між ним та потерпілою, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 8 900 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив зазначене кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає поза розумним сумнівом доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є нетяжким (ч. 2 ст. 190 КК України);

- особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, без постійного місця проживання, неодруженого, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Слід зазначити, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 27.03.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України, але вирок не набрав законної сили, а судова справа знаходиться в провадженні суду апеляційної інстанції.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, що враховується як щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням наведеного, відсутності двох пом`якшуючих обставин, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого, який на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Слід зазначити, що встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення, в сукупності з переліченими вище даними про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , свідчать про неможливість його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Зазначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи № СЕ-19/111-24/56042-ТВ від 01.10.2024, які складають 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 24 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/56042-ТВ від 01.10.2024, які складають 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7