У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5660/25

№ 1-кс/183/1094/25

11 червня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську старшого лейтенанта ОСОБА_5 , погоджене прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.11.2023 року за № 0000546 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Веселе Марківського району Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

10 червня 2025 року старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську старший лейтенант ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.11.2023 року за № 0000546 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року.

Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Згідно зі статтею 42 IV-ї Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї - Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під армією супротивника.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією зокрема визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня

2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Відповідно до зазначеного переліку Марківська селищна територіальна громада Старобільського району Луганській області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Марківську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

На окупованій території смт Марківка Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору - російській федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема наказом голови так званої «луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22 створено «адміністрацію Марківського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

Таким чином, в розумінні п. п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, у тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 6 «конституцїї луганської народної республіки»: державна влада в «луганській народній республіці» здійснюється на основі розподілу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади самостійні. Державну владу в луганській народній республіці здійснюють голова луганської народної республіки, народна рада луганської народної республіки - парламент луганської народної республіки, рада міністрів луганської народної республіки - уряд луганської народної республіки.

У відповідності до закону луганської народної республіки «Про систему виконавчих органів державної влади луганської народної республіки» (мовою оригіналу російською - «О системе исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики») визначено систему виконавчих органів державної влади «лнр», а також основні повноваження державної влади «луганської народної республіки».

Згідно зі статтею 8 вказаного закону «виконавчий орган державної влади луганської народної республіки користується правами юридичної особи, має печатку з зображенням державного герба луганської народної республіки і своїм найменуванням, а також відповідні бюджетні та інші рахунки, відкриті в встановленому законодавством порядку.

Права юридичної особи можуть бути також надані державним органам, які входять в структуру виконавчого органу державної влади луганської народної республіки».

Так, відповідно до ст. 9 цього закону «до системи виконавчих органів державної влади луганської народної республіки відносяться міністерства луганської народної республіки».

Функціонування так званого «відділу внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський» регламентовано нормативно-правовими актами псевдоутворення «луганської народної республіки» (по тексту скорочено «лнр»), що підпорядковується російської федерації, а саме: «конституція луганської народної республіки» (прийнята народною радою луганської народної республіки від 30.12.2022), законами російської федерації «Про поліцію» та луганської народної республіки «Про поліцію», які визначають правові та організаційні засади діяльності, встановлює права та обов`язки співробітників поліції, гарантії правового та соціального захисту».

У пункті 1 до «указу голови луганської народної республіки від 15.08.2019№ УГ-552/19, «Про керівництво діяльністю виконавчих органів влади луганської народної республіки» визначено: встановити, що голова луганської народної республіки здійснює керівництво діяльністю наступних виконавчих органів державної влади луганської народної республіки (зокрема): міністерством внутрішніх справ (по тексту мвс), народною міліцією луганської народної республіки».

Згідно з ст. 2 закону російської федерації «Про поліцію» (далі - закон): «поліція в своїй діяльності керується також законами суб`єктів російської федерації з питань охорони громадського порядку і забезпечення громадської безпеки в межах їх компетенції».

Відповідно до ст. 4 закону «поліція являється складовою частиною єдиної централізованої системи федерального органу виконавчої влади в сфері внутрішніх справ. В склад поліції можуть входити підрозділи, організації і служби, створені для виконання покладених на поліцію обов`язків. Керівництво діяльністю поліції проводять в межах своєї компетенції керівник федерального органу виконавчої влади в сфері внутрішніх справ, керівники територіальних органів федерального органу виконавчої влади в сфері внутрішніх справ та керівники підрозділів поліції».

Згідно зі ст. 1 «закону про поліцію луганської народної республіки»: «поліція луганської народної республіки є державним правоохоронним органом виконавчої влади. Поліція є складовою єдиної системи правоохоронних органів луганської народної республіки (ст. 5 закону). Структура поліції, її штатна чисельність, порядок створення, реорганізація та ліквідація підрозділів поліції затверджується головою луганської народної республіки за пропозицією міністра внутрішніх справ луганської народної республіки (ст.7 закону)».

У статті 2 «закону лнр «Про поліцію» визначено, що: «основними завданнями поліції є забезпечення особистої безпеки громадян, захист життя, здоров`я, честі, гідності, прав, свобод, інтересів та майна громадян від злочинних та інших протиправних посягань; профілактика, попередження та припинення злочинів та адміністративних правопорушень; виявлення та розкриття злочинів, здійснення попереднього розслідування у формі дізнання у кримінальних справах; охорона та забезпечення громадського порядку».

Статтею 4 «закону лнр «Про поліцію» встановлено, що «правову основу діяльності поліції складають: «конституція луганської народної республіки, цей закон, загальновизнані засади та норми міжнародного права, міжнародні договори луганської народної республіки, закони, постанови ради міністрів та інші нормативні правові акти луганської народної республіки».

Згідно зі ст. 6 вищезазначеного закону також передбачено, що: «керівництво діяльністю поліції здійснюють у межах своєї компетенції міністр внутрішніх справ лнр, його заступники, керівники галузевих служб міністерства внутрішніх справ, керівники територіальних органів поліції, керівники підрозділів поліції. Керівники зазначених органів та підрозділів несуть відповідальність за виконання покладених на поліцію обов`язків».

Згідно зі ст.ст. 9, 10, 14 зазначеного «закону» «співробітники поліції» наділені владними повноваженнями, що обмежують права та свободи громадян, мають повноваження на застосування заходів примусу, у тому числі використання заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та вогнепальної зброї.

Відповідно до ст. 21 вищезазначеного закону: «порядок прийому кандидатів та проходження служби у поліції визначаються нормативними правовими актами луганської народної республіки та мвс лнр. На службу в поліцію приймаються громадяни лнр, які досягли 20-річного віку, які володіють державною мовою лнр, які за своїми моральними, особистими та діловими якостями, рівнем освіти, фізичною підготовкою та станом здоров`я можуть виконувати покладені на них функції. Прийом на службу до поліції здійснюється на конкурсній основі».

При вступі на службу співробітник поліції складає присягу. Текст присяги та порядок її принесення затверджується міністром внутрішніх справ. Під час вступу на службу співробітник поліції підлягає обов`язковій державній дактилоскопічній реєстрації відповідно до «законодавства».

Для новоприйнятих співробітників поліції може бути встановлений випробувальний термін до одного року.

Незаконно створений правоохоронний орган «Відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський»» являється територіальним відділом міністерства внутрішніх справ федерального суб`єкта російської федерації «луганська народна республіка». Має єдиний державний реєстраційний номер юридичної особи 940 (згідно з пунктом 8 «правил ведення єдиного державного реєстру юридичних осіб рф») з датою реєстрації від 09 березня 2023 року. Знаходиться за адресою: Луганська обл., с-ще Марківка, вул. Леніна, 27, має індивідуальний податковий номер - . На посаді керівника т.зв. «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський» зазначено ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням, встановлено, що приблизно на початку листопада 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 05 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території селища Марківка Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі - так званому «відділу внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський»», в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно та протиправно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , не пізніше 15 листопада 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території селища Марківка Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодившись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», умисно та протиправно, добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі - так званому «відділі внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський»», що діє на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введеним воєнним станом на території Україні, захопленням території Луганської області, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру та повістки про виклики на 10.02.2025, 11.02.2025 та 12.02.2025 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» №17 (7942) від 22.01.2025, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_6 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, крім того наявні відомості про перебування останнього на тимчасово окупованій території України у с-щі Марківка, Старобільського району, Луганської області, враховуючи вищевикладене, постановою слідчого на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

25.03.2025 відповідно до вимог ст. 279 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введеним воєнним станом на території Україні, захопленням території Луганської області, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклики на 19.03.2025, 20.03.2025 та 21.03.2025 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» №62 (7987) від 25.03.2025, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, а саме:

- матеріали працівників Луганського управління ДВБ НП України, які свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- протоколи огляду публікацій, розміщених в Інтернет мережі каналів, відповідно до якого встановлено факт прийняття присяги ОСОБА_6 разом з іншими співробітниками які теж складають присягу на вірність т. зв. «лнр»;

- протоколи допитів свідків, відповідно до показань яких громадянин України

ОСОБА_6 добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території;

- протоколами оглядів Інтернет-мережі за участю свідків, відповідно до яких встановлено факт прийняття присяги на вірність так званої луганської народної республіки громадянином України ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду Інтернет-мережі, в ході якого оглянуто опубліковану публічну інформацію, розміщену на Інтернет сторінках (сайтах) Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України (за посиланням https://www.kmu.gov.ua), Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено - Мінреінтеграції) (за посиланням https://www.minre.gov.ua), відповідно до яких підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Марківської територіальної громади Луганської області, внаслідок військових дій країни-агресора рф.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук): із показів свідків, протоколів огляду публікацї Інтернет-ресурса підтверджується, що з листопада 2023 року по цей час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в с-щі Марківка Старобільського району Луганської області.

Так, перебування підозрюваного ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру в день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 10.02.2025, 11.02.2025 та 12.02.2025), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора (за посиланням https://gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-klimenku-am-ta-povistki-pro-viklik-do-organu-dosudovogo-rozsliduvannya-na-2025), а також офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № 17 (7942) від 22.01.2025 (за посиланням https://ukurier.gov.ua/media/newspaper/adv/2025-02-04/26_7951r.pdf) для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000546, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Разом з тим, на виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, 13.02.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено відповідному оперативному підрозділу.

25.03.2025 відповідно до вимог ст. 279 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введеним воєнним станом на території Україні, захопленням території Луганської області, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклики на 19.03.2025, 20.03.2025 та 21.03.2025 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» №62 (7987) від 25.03.2025, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

З огляду на те, що підозрюваний належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що з урахуванням зібраних матеріалів підтверджується те, що підозрюваний з листопада 2023 року перебуває та залишається наразі в с-щі Марківка Старобільського району Луганської області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна державним органам України через тимчасову окупації країною-агресором РФ внаслідок широкомасштабної збройної агресії, необхідно вважати, що переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведені вище обставини, стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою від 13.02.2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, проведення якого доручено працівникам відповідного оперативного підрозділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно із вимогами ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається із відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, з конфіскацію майна або без такої);

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України;

-неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (10.02.2025, 11.02.2025, 12.02.2025, 19.03.2025, 20.03.2025, 2.03.2025) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

-спосіб вчинення злочину - вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

-тимчасова окупація території України, а саме територія с-ща Марківка Старобільського району Луганської області, на якій створений незаконний «правоохоронний» орган, в якому підозрюваний розпочав «службу», що дає йому можливість продовжувати працювати, унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин, а також вчиненню інших злочинів;

-поведінка підозрюваного, який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російської федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії країни-агресора рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, добровільно вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф - так званому «(мовою оригіналу) «ОМВД России «Марковский», у незаконному правоохоронному органі (мовою оригіналу) «Министерство внутренних дел по ЛНР», створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Крім того, в ході досудового розслідування існує необхідність проведення комплексу слідчих дій, спрямованих на відшукання доказів вини підозрюваного та встановлення обставин, які мають значення, тому існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції), так званого «відділу внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський»», що діє на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Луганської області, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_6 відомі свідки вчинення злочину, у якому він підозрюється, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку останнього незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

У зв`язку з наведеним, у клопотання слідчий, посилаючись на вимоги ст. ст. 40, 111, 131, 132, 135, 176-178, 183, 184, 193, 194 КПК України, розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 за № 1/0/9-22, просив:

- обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, посилався на підстави звернення до суду, викладені в клопотанні, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Суд, дослідивши клопотання, позицію прокурора, захисника, надані письмові докази, доходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, з нижченаведеного.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Встановлено, що 23.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000546:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 7 ст. 111-1 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: до ТУ ДБР у м. Краматорську надійшло повідомлення Луганського управління ДВБ НА України, згідно якого у березні 2022 року після початку повномасштабної збройної агресії рф інспектор-черговий чергової частини відділу поліції № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, перейшов на бік ворога та добровільно зайняв посаду в окупаційному правоохоронному органі - «омвд россии «марковский», створеному на тимчасово окупованій території Луганської області;

-орган досудового розслідування кримінального правопорушення: Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Постановою слідчого від 30.01.2025 року змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000546 від 23.11.2023 року з ч. 2 ст. 111 КК України на ч. 7 ст. 111-1 КК України.

31.01.2025 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 13.02.2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Постановою слідчого від 25.03.2025 року відповідно до ст.. 279 КПК України складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Вручити повідомлення про підозру не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_6 .

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У відповідності до ч.1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

На підставі ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Із показань свідків, протоколів огляду публікацій Інтернет-ресурсів підтверджується, що з листопада 2023 року ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в с-щі Марківка Старобільського району Луганської області.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, введеним воєнним станом в Україні, захопленням с-ща Марківка Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 31.01.2025 року, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 25.03.2025 року у день їх складання, у зв`язку з чим зазначені повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри, а також повістки про виклики (на (10.02.2025, 11.02.2025, 12.02.2025, 19.03.2025, 20.03.2025, 2.03.2025), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме шляхом опублікування 06.02.2025 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження Кабінету Міністрів України в газеті «Урядовий кур`єр» № 28 від 06.02.2025 року та № 62 від 25.03.2025 року (за посиланням: www.ukurier.gov.ua), для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000546, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного, тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативним співробітникам Луганського управління ДВБ НП України.

Водночас, встановлено, що 31.01.2025 року та 25.03.2025 року захисником підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_4 , призначеного згідно постанови слідчого від 31.01.2025 року отримано копію повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомлено підозри, а також пам`ятку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме:

-Витягом з ЄРДР від 23.11.2023 року;

- матеріали працівників Луганського управління ДВБ НП України, які свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- протоколи огляду публікацій, розміщених в Інтернет мережі каналів, відповідно до якого встановлено факт прийняття присяги ОСОБА_6 разом з іншими співробітниками які теж складають присягу на вірність т. зв. «лнр»;

- протоколи допитів свідків, відповідно до показань яких громадянин України

ОСОБА_6 добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території;

- протоколами оглядів Інтернет-мережі за участю свідків, відповідно до яких встановлено факт прийняття присяги на вірність так званої луганської народної республіки громадянином України ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду Інтернет-мережі, в ході якого оглянуто опубліковану публічну інформацію, розміщену на Інтернет сторінках (сайтах) Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України (за посиланням https://www.kmu.gov.ua), Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено - Мінреінтеграції) (за посиланням https://www.minre.gov.ua), відповідно до яких підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Марківської територіальної громади Луганської області, внаслідок військових дій країни-агресора рф.

Приходжу до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Таким чином, незаконні збройні формування так званої «ЛНР» відносяться до збройних формувань окупаційної влади країни-агресора РФ.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказ Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 Марківська селищна територіальна громада Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф з 24.02.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 віднесено до особливо тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до органу досудового розслідування не з`являється, його місцезнаходження не встановлене.

Отже, є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Про наявність ризику, передбаченого, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції), так званого «відділу внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ російської федерації «Марківський»», що діє на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Луганської області, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 , добровільно вступивши на службу у незаконно створеному структурному підрозділі так званого «міністерства внутрішніх справ луганської народної республіки», може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено ризики, передбачені п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст..ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську старшого лейтенанта ОСОБА_5 , погоджене прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.11.2023 року за № 0000546 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Повний текст ухвали проголошено о 09.00 год. 16 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1