КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ за допомогою власних технічних засобів EasyCon),

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19 жовтня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Цим же вироком постановлено вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року виконувати самостійно.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці та у невстановленої слідством особи, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку став зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Так, 21 березня 2023 року приблизно о 19 годині ОСОБА_6 , який знаходився в якості пасажира в легковому автомобілі марки «Renauln Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС», під керуванням водія ОСОБА_8 рухався по проспекту Леся Курбаса міста Києва. Під час руху автомобіль патрульної поліції увімкнув проблискові маячки та дав знак зупинитися водію автомобіля «Renauln Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , на що ОСОБА_6 попросив водія не зупинятися і рухатися далі. Проте, під час виконання водієм ОСОБА_8 вимог поліцейських щодо зупинки автомобіля, ОСОБА_6 дістав з штанів та сховав у кишеню заднього пасажирського сидіння поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною світлого кольору.

Після зупинки автомобіля «Renauln Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , 21 березня 2023 року, в період часу з 20 години 01 хвилин до 20 години 30 хвилин, за адресою: м. Київ проспект Леся Курбаса, 10/А в ході проведення невідкладної слідчої дії обшуку автомобіля, з салону автомобіля, а саме з кишені заднього пасажирського сидіння виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною світлого кольору, невідомого походження.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/15363-НЗПРАП від 23.03.2023 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в речовині становить 12,035 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013) «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром психотропної речовини PVP у великому розмірі встановлена її вага від 1,5 г.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити, призначити ОСОБА_6 покарання у виді одного року позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Апелянт вважає, що в суд першої інстанції необґрунтовано не застосував положення ст. 75 КК України до обвинуваченого, оскільки ОСОБА_6 немає судимості, щиро покаявся, висловив осуд своєї поведінки та обіцяв ніколи не скоювати протиправні дії.

На думку захисника, наявні підстави для застосування положень ст. 75 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

В апеляції захисника не заперечуються висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України, вид і розмір покарання, призначеного обвинуваченому.

З оскаржуваного вироку убачається, що суд розглядав питання про можливість призначення ОСОБА_6 покарання зі застосуванням вимог ст. 69 КК України та звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, проте у звязку з відсутністю передумов, за яких ці правові норми можуть бути застосовані, не ухвалив відповідних рішень.

В апеляційній скарзі захисника не наведено будь-яких доводів на спростування висновку суду про неможливість застосування до ОСОБА_9 вимог ст. 75 КК України.

Обставини, на які посилається апелянт, щодо особи обвинуваченого та його щирого каяття були враховані судом при призначенні виду та розміру покарання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суду належить врахувати тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини, які дають підстави вважати, що виправлення засудженого буде можливим без відбування покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який не є тяжким, є особою, яка притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, з 11 квітня 2017 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічни наглядом, не працює, а тому обставини провадження та дані про особу не дають підстав вважати, що існує можливість його виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Отже, матеріали кримінального провадження не містять обставин які дають підстави вважати, що виправлення засудженого ОСОБА_6 буде можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому прохання захисника про звільнення ОСОБА_6 від відбуванняпокарання на підставі ст. 75 КК України задоволено бути не може.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважаючи вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 законним і обґрунтованим, не убачає підстав для його зміни та застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого, як про це прохає апелянт.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 759/6150/23

Провадження № 11-кп/824/2446/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Доповідач ОСОБА_1