Дата документу 28.04.2025Справа № 554/7668/24
Провадження № 1-кс/554/5890/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 07.05.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України ,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно. З поданого клопотання слідує, що у провадженні слідчих СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено 07.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану, у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квітня місяця 2024 року по жовтень 2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 07.04.2024, виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами громадян на ім`я яких емітовані банківські рахунки в фінансовій установі АТ «УніверсалБанк» без відому останніх, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки.

Для налагодження механізму систематичного і незаконного заволодіння грошовими коштами емітентів АТ «УніверсалБанк», достовірно розуміючи протиправність своєї діяльності, ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України та маючи невідбуте покарання та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та продовжуючи протиправну діяльність розробив та реалізував план з чітко визначеними механізмами та способами здійснення своєї злочинної діяльності, який включав в себе наступні дії.

З метою конспірації та приховування протиправної діяльності спрямованої на заволодіння коштів громадян, ОСОБА_5 придбавав мобільні телефони та SIM-карти операторів мобільного зв`язку

ПрАТ «ВФ УКРАЇНА», ПрАТ «КИЇВСТАР» та ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ», що надають послуги на території України, які в подальшому використовував з певною періодичністю для створення облікових записів у месенджерах «Viber» та «WhatsАpp», за допомогою яких видавав свою протиправну діяльність за роботу офіційного акаунту АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», шляхом встановлення фото профілю, логотипу «monobank» та його назви «monobank online».

В подальшому, ОСОБА_5 здійснював пошук громадян, на ім`я яких емітовані банківські рахунки в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» та маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, в ході телефонної розмови через попередньо налаштований акаунт в одному із месенджерів, представляючись працівником служби безпеки банку, повідомляв неправдиву інформацію потерпілим щодо несанкціонованих втручань сторонніми особами в платіжний застосунок «monobank» та надсилав SMS-повідомлення щодо спроб невідомих осіб здійснити зняття грошових коштів з належних їм рахунків вказаного банку. Використовуючи довірливі відносини, що склалися з потерпілими через загрозу втрати коштів з рахунків останніх та переконання у вирішенні проблеми від імені представників банку, до настання негативних наслідків за результатами здійснених транзакцій, отримував від останніх код, що надходив їм на телефон в SMS-повідомленні, необхідний для входу в платіжний застосунок «monobank».

Здійснивши вхід до облікового запису платіжного застосунку «monobank», ОСОБА_5 використовуючи мобільні термінали та

SIM-карти операторів мобільного зв`язку, попередньо придбані для протиправних цілей, змінював фінансовий номер та пароль входу, що призводило до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, внаслідок чого, громадяни на ім`я яких емітовані банківські рахунки в фінансовій установі АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» втрачали можливість отримувати інформацію про стан власного банківського рахунку та проводити фінансові операції.

Маючи безперешкодний доступ до онлайн-банкінгу «monobank» ОСОБА_5 додатково використовував конфіденційну інформацію про потерпілих осіб (прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, ідентифікаційний код, місце народження, місце реєстрації/проживання), що зберігалася в платіжному застосунку «monobank» та через систему BankID Національного банку (державна система віддаленої ідентифікації, що забезпечує передавання персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає послугу користувачу), після віддаленої ідентифікації від імені потерпілого, формував заявку до фінансових установ, з метою отримання кредиту та після погодження останньої отримував грошові кошти на банківські рахунки, які були підконтрольні йому.

Здійснивши всі вищевказані дії спрямовані на доведення свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном до кінця, ОСОБА_5 , шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільних терміналів, які мають інтерфейс NFC (технологія безпроводової передачі даних малого радіусу дії, що дозволяє здійснити оплату покупок на касі в магазині, зняти готівку з банкомату без застосування карти) здійснював розрахування/зняття грошових коштів на касі магазинів та перекази грошових коштів на банківські картки, які були підконтрольні йому, з подальшим розрахуванням/зняттям грошових коштів.

22.04.2025 в період часу з 21 год. 24 хв. по 23 год. 03 хв. на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2025 справа №554/7668/24 провадження №1-кс/554/5639/2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон Iphone X, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з абонентським номером НОМЕР_2 ;

2) банківські каркти:

- Ощадбанк № НОМЕР_3

- Ощадбанк № НОМЕР_4 ;

3) коробка з-під телефону «HUAWEI» ІМЕІ: НОМЕР_5 ;

4) аркуш паперу із зазначенням номеру « НОМЕР_6 »;

5) аркуш паперу «Скарбниця Ломбард» із позначенням А3 4873577;

6) мобільні телефони SAMSUNG та MOTOROLA без акумуляторів та сім-карт;

7) два порожніх стартових пакета «lifecell» із позначеннями номерів НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ;

8) банківські картки:

- Приват Банк № НОМЕР_9

- Приват Банк № НОМЕР_10

- Таскомбанк № НОМЕР_11

- Таскомбанк № НОМЕР_12

- Таскомбанк № НОМЕР_13

- Універсал Банк № НОМЕР_14

- Укрсіббанк № НОМЕР_15 .

23.04.2025 року зазначені речі та предмети, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з викладеним, вилучені під час обшуку предмети, речі та грошові кошти, необхідно арештувати, так як у відповідності до ст. 167 КПК України у слідства є достатні підстави вважати, що вони являються доказом кримінальних правопорушень та зберегли на собі сліди вчинених злочинів.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій прохала провести розгляд клопотання за її відсутності, з приводу задоволення клопотання покладалася на розсуд суду.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі та предмети у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:

АДРЕСА_1 , а саме:

1) мобільний телефон Iphone X, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з абонентським номером НОМЕР_2 ;

2) банківські каркти:

- Ощадбанк № НОМЕР_3

- Ощадбанк № НОМЕР_4 ;

3) коробка з-під телефону «HUAWEI» ІМЕІ: НОМЕР_5 ;

4) аркуш паперу із зазначенням номеру « НОМЕР_6 »;

5) аркуш паперу «Скарбниця Ломбард» із позначенням А3 4873577;

6) мобільні телефони SAMSUNG та MOTOROLA без акумуляторів та сім-карт;

7) два порожніх стартових пакета «lifecell» із позначеннями номерів НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ;

8) банківські картки:

- Приват Банк № НОМЕР_9

- Приват Банк № НОМЕР_10

- Таскомбанк № НОМЕР_11

- Таскомбанк № НОМЕР_12

- Таскомбанк № НОМЕР_13

- Універсал Банк № НОМЕР_14

- Укрсіббанк № НОМЕР_15 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1