Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/105/25
Єдиний унікальний №733/824/25
Вирок

Іменем України

05 травня 2025 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження за № 0000021 від 28 березня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Максимівка Прилуцького (колишнього Ічнянського) району Чернігівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої,

в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

та обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , умисно здійснила різкий поштовх руками в область грудної клітки ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 80 від 07.04.2025 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до угоди про примирення, укладеної 17.04.2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000021 від 28 березня 2025 року, сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 122 КК України, щодо узгодженого покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та звільненням ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердила факт укладення угоди про примирення з обвинуваченою, цілковите розуміння змісту і наслідків угоди, просила її затвердити, призначити узгоджене сторонами покарання. Претензій до обвинуваченої не має. Додатково повідомила, що угода укладалася нею добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та потерпілою ОСОБА_5 , наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та КК України. Перешкод для призначення покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та звільненням ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, судом не встановлено.

ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид і розмір покарання, які до неї будуть застосовані в результаті затвердження угоди про примирення, тому просила суд дану угоду затвердити.

З урахуванням вищенаведеного, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 122 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Покарання обвинуваченій слід призначити у виді 1 (одного) року позбавлення волі та звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, що відповідає умовам угоди та Закону.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 17.04.2025 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000021 від 28 березня 2025 року, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 122 КК України і призначити їй міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засуджену від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки:

1.1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

1.2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1