Справа № 729/524/22
1-в/729/1/25 р.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця клопотання представника потерпілого в кримінальному провадженні № 1кп/729/16/24 відносто ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , пекредбаченого ч.2 ст.125 КК України , адвоката ОСОБА_4 про стягнення процесуальних витрат, понесених у зв`язку з наданням правової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про стягнення процесуальних витрат, понесених у зв`язку з наданням правової допомоги.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.12.2024 клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено. ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000236, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.Ухвала набрала законної сили.

В рамках кримінального провадження № 0000236, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, потерпілий ОСОБА_5 , користувався послугами адвоката. За надану правову допомогу він сплатив грошові кошти у загальній сумі 12 000 грн. 00 коп. Вказані витрати на правову допомогу у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України є процесуальними витратами, які просить стягнути .

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Заявник надіслав заяву з проханням проводити розгляд в його відсутність.

Згідно положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання вказаних осіб, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Від ОСОБА_3 надійшла заява в якій він посилаючись на ст. 119 КПК України, просив відмовити в задоволенні заяви, та звільнити його від оплати процесуальних витрат на правову допомогу зазначивши, що він є студентом та знаходиться на утриманні батьків, власного доходу не має, не працює.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.12.2024 клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено. ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000236, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

ОСОБА_5 як потерпілий користувався послугами адвоката. За надану правову допомогу останній сплатив грошові кошти у загальній сумі 12 000 грн. 00 коп. Також на підтвердження понесених витрат заявник надав до суду відповідні докази: копію договору про надання правової допомоги від 24.11.2021 року; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, квитанцію до прибуткового касового ордера №02 від 12.10.2022. Отже, за надану правову допомогу потерпілий ОСОБА_5 сплатив грошові кошти у загальній сумі 12 000 грн. 00 коп.

У постанові ВП ВС від 21.11.2018 року №462/6473/16-ц, висловлено правову позицію про те, що питання витрат на правову допомогу, понесених потерпілим у кримінальному провадженні, вирішується судом у межах кримінального провадження у якому такі витрати було понесено, у разі їх документального підтвердження, відповідно до кримінального процесуального законодавства. Якщо це питання не було вирішено судом, сторони кримінального провадження, свідок, експерт, спеціаліст та перекладач мають можливість оскаржити в цій частині ухвалене у справі судове рішення в апеляційному та касаційному порядку. А тому такі витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства. Оскільки, процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, то можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого, такі витрати, розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

Кримінально-процесуальний закон передбачає, що відповідно до ч.5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

За таких обставин, потерпілий та його представник може звернутися до суду, який прийняв остаточне рішення у кримінальному провадженні без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат для вирішення його по суті.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17) та у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 05 квітня 2021 року (справа №328/1109/19).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Також, враховуючи правову позицію Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої суд звертав увагу на: умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); - докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

Тобто, суд при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкових цін адвокатських послуг і т.п).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, на підтвердження понесених витрат, згідно матеріалів кримінального провадження, вбачається, що представництво інтересів потерпілого ОСОБА_5 здійснював адвокат ОСОБА_4 на підставі ордера на надання правничої допомоги, договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.11.2021 та попереднього (орієнтовного) розрахуноку суми судових витрат, квитанцію до прибуткового касового ордера №02 від 12.10.2022

Згідно ст.119 КПК України на яку посилається у своїх запереченнях ОСОБА_3 вбачається, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Принцип пропорційності полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами учасників спору. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Суд керується принципом пропорційності - справедливого балансу між потребами сторін у справі та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих адвокатом до суду документів, їх значення для спору, порівнюючи з сумою гонорару у розмірі 12000 грн, суд вбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) суми гонорару з легітимною метою, та з огляду на визначені практикою ЄСПЛ принципи, та виходячи із засад розумності та справедливості вважає, що заявлена представником потерпілої сума правничої допомоги є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Проте процесуальні витрати по справі мають бути стягнуті із ОСОБА_3 у розмірі 4000 грн., оскільки 12000 грн.00 коп. є надто непомірним розміром для сплати обвинуваченим, оскільки він не має власного доходу, є студентом , що підтверджується матеріалами кримінального провадження та довідками наданими на підтвердження навчання , перебуває на утриманні батьків, самостійного заробітку не має. Такий розмір витрат суд вважає, об`єктивним та справедливим. До такого висновку дійшов суд з урахуванням норм ст. 119 КПК України.

Керуючись ст.118-120, 119, 126, 392 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про розподіл процесуальних витрат у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0000236 від 21.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 процесуальні витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1