справа № 749/1201/25 провадження № 1-кп/732/127/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Городня в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику для участі в ньому учасників кримінального провадження, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2025 за № 0000064, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тихоновичі Щорського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 листопада 2024 року за ст. 126-1 КК України до 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 235-РС від 15.12.2024 ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

24.01.2025 самовільно залишив військову частину, 26.02.2025 виключений зі списків особового складу частини. Знятий зі всіх видів убезпечення з 24.01.2025.

ОСОБА_3 , будучи засудженим 28.11.2024 вироком Щорського районного суду Чернігівської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, умисно та систематично ухилявся без поважних причин від відбування призначеного йому покарання за наступних обставин.

Так, 13.01.2025 засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 , 04.04.2025 його ознайомлено під особистий підпис із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від їх виконання. Згідно з направленням № 445/35/20/1-25 від 04.04.2025, виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 повинен був приступити до відбування покарання у виді громадських робіт із 07.04.2025, у період часу з 09 год 00 хв по 13 год 00 хв, кожного дня, крім вихідних, на території Тихоновицького старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області.

У квітні 2025 року відповідно до табелю виходу на роботу ОСОБА_3 відпрацьовано 72 години громадських робіт, передбачених графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт.

У травні 2025 року відповідно до табелю виходу на роботу ОСОБА_3 не відпрацював жодної години громадських робіт із 78 годин передбачених графіком на травень 2025 року. З 01.05.2025 ОСОБА_3 не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відбування покарання у виді громадських робіт, а саме 01, 02, 05, 06, 07, 08, 09, 12, 13, 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 26, 27 та 28.05.2025, таким чином, у порушення вимог ч. 3 ст. 40 КВК України, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши у травні 2025 року 78 годин, передбачених графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 за травень 2025 року, які міг відпрацювати фактично.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 28.05.2025 із ОСОБА_3 повторно проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України.

Враховуючи, що фактично засуджений ОСОБА_3 не відпрацював у травні 2025 року 78 годин з 78 годин, передбачених графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт за травень 2025 року, то згідно з графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт за червень 2025 року останній повинен відпрацювати 78 годин.

Згідно з графіком виходу на роботу вказаного засудженого до громадських робіт, складеному на червень 2025 року, ОСОБА_3 повинен приступити до відпрацювання громадських робіт із 02.06.2025, у період часу з 09 год 00 хв по 13 год 00 хв, кожного дня, крім вихідних, на території Тихоновицького старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області та відпрацювати 78 годин громадських робіт упродовж червня 2025 року.

У червні 2025 року ОСОБА_3 відпрацьовано 20 годин громадських робіт 02, 03, 04, 05 та 06.06.2025 року по 4 години в кожну зазначену дату. З 09.06.2025 ОСОБА_3 не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відбування покарання у виді громадських робіт, а саме 09, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 26 та 27.06.2025, таким чином, у порушення вимог ч. 3 ст. 40 КВК України, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши у червні 2025 року 58 годин, передбачених графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 за червень 2025 року, які міг відпрацювати фактично.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 30.06.2025 з ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України.

Враховуючи, що фактично засуджений ОСОБА_3 не відпрацював у червні 2025 року 58 годин із 78 годин, передбачених графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт за червень 2025 року, то згідно з графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт за липень 2025 року останній повинен відпрацювати 58 годин.

Згідно з графіком виходу на роботу вказаного засудженого до громадських робіт, складеному на липень 2025 року, ОСОБА_3 повинен приступити до відпрацювання громадських робіт із 01.07.2025, у період часу з 09 год 00 хв по 13 год 00 хв, кожного дня, крім вихідних, на території Тихоновицького старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області та відпрацювати 58 годин громадських робіт упродовж липня 2025 року.

У липні 2025 року ОСОБА_3 відпрацьовано 16 годин громадських робіт 01, 02, 03, та 04.07.2025 по 4 години в кожну зазначену дату. З 07.07.2025 ОСОБА_3 не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відбування покарання у виді громадських робіт, а саме 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18 та 21.07.2025, таким чином, у порушення вимог ч. 3 ст. 40 КВК України, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши у липні 2025 року 42 години, передбачені графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 за липень 2025 року, які міг відпрацювати фактично.

Загалом, із передбачених графіками за квітень, травень, червень, липень 2025 року 150 годин громадських робіт, засуджений ОСОБА_3 відпрацював 108 годин.

Всього, невідбута частина покарання складає 42 години.

ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000064 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Судом за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час дізнання підозрюваний ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , подав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку, та від нього отримана відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року за клопотанням прокурора, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку за відсутності учасників кримінального провадження.

Суд, вивчивши в порядку спрощеного судового провадження обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, разом з доданими до нього матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування, дійшов висновку, що обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення проступку, встановлені органом досудового розслідування, підтверджуються сукупністю доказів зібраних органом дізнання в підтвердження висунутого ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден із розглядом судом обвинувального акту в спрощеному порядку.

Письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 складена в присутності захисника, свідчить щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним і кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в ухиленні від відбування покарання у вигляді громадських робіт, встановленому органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступкам; особу обвинуваченого його вік, сімейний стан, стан здоров`я; те, що обвинувачений свою вину визнав повністю; раніше засуджений вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.11.2024; протягом 2024-2025 років одноразово притягувався до адміністративної відповідальності; відповідно до довідки КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сновської міської ради від 14.07.2025 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; у характеристиці старости ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 вказано, що за час проживання ОСОБА_3 в с. Тихоновичі скарг від

жителів села на його поведінку не надходило, ОСОБА_3 не працює, проживає разом зі співмешканкою, характеризується посередньо; будучи призваним на військову службу під час загальної мобілізації на особливий період, ОСОБА_3 24.01.2025 самовільно залишив військову частину та наразі військова служба останнього призупинена, за місцем служби характеризується позитивно; наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, передбачений статтею 65 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, можливо призначити покарання, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_3 був засуджений вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 листопада 2024 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, від відбування яких обвинувачений ухилився та вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Із передбачених графіками за квітень, травень, червень та липень 2025 року засуджений ОСОБА_3 із призначених 150 годин громадських робіт відпрацював 108 годин. Кількість невідпрацьованих годин громадських робіт становить 42 години.

При перерахунку невідбутої частини покарання у виді громадських робіт на більш суворий вид покарання у виді пробаційного нагляду слід виходити з того, що відповідно до ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Оскільки в частині 1 статті 72 КК України не зазначено співвідношення одного дня пробаційного нагляду кількості годин громадських робіт, то при перерахунку слід виходити з того, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду (п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України), а одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт (п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України), тобто одному дню пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, до повного відбуття покарання у виді громадських робіт, призначеного йому за вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 листопада 2024 року, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 375, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 листопада 2024 року, і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) днів.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно із ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: особову справу №1/2025 від 13.01.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була вилучена на підставі ухвали слідчого судді Сновського районного суду Чернігівської області про тимчасовий доступ до речей та документів від 24.07.2025 та зберігається в матеріалах кримінального провадження, - повернути Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за фактичним місцем знаходження особової справи ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через ІНФОРМАЦІЯ_9 протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1