ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1783/25 Справа № 191/3742/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання начальника «Синельниківської ВК №94» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання начальника «Синельниківської ВК №94» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_8 має 4 заохочення, 1 стягнення, яке погашено, крім того, раніше, ухвалою суду від 22.11.2003 року до засудженого вже застосовувалося УДЗ, але останній висновків не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення, тому суд першої інстанції зробив висновок, що зміни в поведінці засудженого не свідчать про те, що він довів своє виправлення, але можна вважати, що засуджений лише стає на шлях виправлення. Також суд першої інстанції послався на те, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника «Синельниківської ВК №94» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Захисниця вказує на те, що в клопотанні начальника державної установи «СВК-94» зазначено, що ОСОБА_8 характеризується позитивно, на теперішній час працює в установі по виготовленню гранули, залучається до суспільно-корисних робіт у відділенні, виконує разові доручення. ОСОБА_8 має 4 заохочення, стягнень не має. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу, етапи програми виконує систематично та самостійно. Провину та суспільну небезпеку в скоєнні злочину визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині. Виконавчих листів не має, а отже засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений та захисник свою апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладених у ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 72 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 3 місяців, яке почав відбувати 20 вересня 2021 року.

За час відбування покарання з 22.09.2021 утримувався в УВП - (№6) міста Бахмут Донецької області, заохочень та стягнень не мав.

За час відбування покарання з 21.04.2022 утримувався в СВК - (№21) сел. Аплоллонівка Дніпропетровської області. Заохочень та стягнень не мав.

З 12.10.2022 року відбуває покарання у ДУ Синельниківська ВК (№94) має 4 заохочення, стягнень не має.

За час відбуття покарання в ДУ Синельниківська ВК (№94) засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно. На теперішній час працює в установі по виготовленню гранули. Залучається до суспільно-корисних робіт у відділенні, виконує разові доручення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу. Етапи програми виконує систематично та самостійно. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочину. Виконавчих листів не має.

Відповідно до ст. 123 КВК України, засуджений залучений до програми диференційованого виховного впливу.

Заняття сумлінно відвідує.

Відповідно до ст. ст. 110-113 КВК України, засуджений матиме постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що питання побутового влаштування засудженого після звільнення вирішено позитивно.

Відповідно до висновку адміністрації виправної установи, долученого до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього може бути застосована ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання колегія суддів аналізує дані про зразкову та сумлінну поведінку ОСОБА_8 за весь час відбування покарання, проведені із ним виховні роботи та наявність позитивних змін у поведінки засудженого і його ставлення до вчиненого злочину, наявність заохочень за сумлінне ставлення до праці за час відбування покарання, наявність в засудженого постійного місця проживання після звільнення з виправної установи, що буде мати позитивний, стимулючий вплив на засудженого не вчинювати в подальшому нових злочинів та вести образ законослухняного громадянина, а також, враховуючи висновок адміністрації виправної установи щодо можливості застосування відносно ОСОБА_8 ст. 81 КК України, колегія суддів вважає за можливе звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання на невідбутий термін 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення подання адміністрації виправної установи щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання начальника «Синельниківської ВК №94» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника Державної установи «Синельниківська ВК №94» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання задовольнити.

Звільнити умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на невідбутий термін 5 місяців 20 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3