Справа № 357/2021/25
У Х В А Л А

27 травня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000045, відомості про яке 30.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

26.05.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № № 0000045, відомості про яке 30.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 28.12.2024 близько 16.00 години по АДРЕСА_1 , невстановлений автомобіль під керуванням невстановленого водія здійснив наїзд на матір заявниці ОСОБА_4 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Білоцерківської МЛ№2. В ході досудового розслідування встановлено, що наїзд на ОСОБА_4 здійснив автомобіль ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даним фактом 30.01.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що власником автомобіля марки ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно постанови від 12.05.2025 про оголошення в розшук автомобіль ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 оголошено в розшук. Та 23.05.2025 встановлено автомобіль ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 та оглянуто і поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів що за адресою: Київська область, білоцерківський район Шкарівська сільська рада кадастровий номер: :01:029:0160.

У судове засідання прокурор не прибула, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання у її відсутність, а також в своїй заяві вказала, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник транспортного засобу на який прокурор просить накласти арешт ОСОБА_5 про розгляд справи повідомлений належним чином, також до суду надав заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, проти накладення арешту не заперечує.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0000045, відомості про яке 30.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 25.05.2025 вказаний автомобіль по кримінальному провадженні визнано речовим доказом, оскільки останній є предметом кримінально протиправних дій та може бути використаний, як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В поданому клопотанні прокурором, зазначено, що метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення і відчуження, у відповідності до ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт майна на автомобіль марки ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями утвореними в ході досліджуваного ДТП, який був вилучений слідчим в ході огляду місцевості проведеного 23.05.2025.

На даний час по кримінальному провадженні необхідно призначити інженерно-технічну експертизу з метою встановлення технічного стану автомобіля марки ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та використати його при проведенні слідчого експерименту.

В свою чергу, повернення данного автомобіля може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення або псування, та у подальшому унеможливить їх використання як речового доказу у кримінальному провадженні, унеможливить проведення необхідних судових експертиз з ними, в тому числі інженерно-технічних експертиз та слідчого експерименту.

Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про накладення арешту, підлягає частковому задоволенню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, п. 3, п. 1, п 4 ч. 2 ст. 167, 170,175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, для арешту тимчасово вилученого майна,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000045, відомості про яке 30.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, про арешт майна про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 23.05.2025 під час огляду місця події в ході огляду автомобіля марки ВАЗ-210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було зафіксовано, що на ньому наявні механічні пошкодження, які могли виникнути внаслідок ДТП, власником якого ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також заборонити розпоряджатися будь-яким чином арештованим майном до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 для виконання та власнику майна ОСОБА_5 для відома.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:ОСОБА_6