ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/280/25 Справа № 711/3693/25 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участі: представника скаржника адвоката прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2025 року за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність Черкаської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розлідувань за заявою від 21 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

29.04.2025 ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розлідувань за її заявою від 21.04.2025 та просила суд зобов`язати уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості зазначені нею в даній заяві.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_8 відмовлено з мотивів відсутності в заяві скаржниці та доданих до неї матеріалах об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення вказаних в заяві кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України та не доведеності скаржницею обов`язку уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень та, як наслідок, їх бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2025 року та постановити нову, якою задовольнити скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання Черкаською обласною прокуратурою 23.04.2025 від ОСОБА_8 заяви про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України від 21.04.2025 та зобов`язати повноважного прокурора Черкаської обласної прокуратури внести до ЄРДР відповідні відомості, зазначені в заяві про кримінальне правопорушення від 21.04.2025.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді слідчим суддею її скарги, перешкодили забезпеченню її конституційних гарантій та законних інтересів як особи, яка потерпіла від сукупності конкретно визначених взаємопов`язаних злочинів.

Зазначила, що при розгляді скарги на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури слідчим суддею взято до уваги лише безпідставні і суперечливі припущення прокурора щодо відсутності складу злочину у зазначених у її заяві від 23.04.2025 кримінальних правопорушеннях.

Вказала, що слідчий суддя не надав належної оцінки її аргументам та доводам, а також доводам її представника під час судового засідання, не дотримався принципів, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 214 КПК України, які стосуються обов`язку внести відомості до ЄРДР протягом 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення під судовим контролем.

Суддя не забезпечив виконання прокурором судового рішення від 02.05.2025, ухваленого в судовому засіданні за наслідками задоволення клопотання скаржника та її представника про витребування у прокурора матеріалів за її заявою про правопорушення, що безпідставно та в порушення вимог ст. 214 КПК України ним переадресовані до поліції, без дослідження яких, на думку скаржника, неможливо забезпечити повний, об`єктивний та неупереджений розгляд скарги.

Крім того, ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 13.05.2025 з посиланням на те, що їй стало відомо про причини відмови у задоволенні її скарги після отримання поштового відправлення 27.05.2025 з повним текстом оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника скаржниці, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з таких підстав.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України, у разі пропуску строку з поважних причин, він повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слічого судді, суду.

Із змісту ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2025 вбачається, що скаржниця не була присутня в судовому засіданні, однак у судовому засіданні брав участь її представник адвокат ОСОБА_6 , зокрема і під час проголошення повного тексту ухвали 16.05.2025.

З матеріалів справи вбачається, що копію повного тексту ухвали від 13.05.2025 скаржниця засобами поштового зв`язку отримала 27.05.2025, після оголошення її повного тексту. Апеляційну скаргу подано через канцелярію апеляційного суду 28.05.2025. Причиною пропуску строку на оскарження ухвали зазначалося те, що лише після отримання ухвали ОСОБА_8 поштовим відправленням 27.05.2025, останній стало відомо, на який підставах їй було відмовлено в задоволенні скарги.

Враховуючи, що скаржниця не була присутньою на проголошенні повного тексту ухвали, а повний текст ухвали від 13.05.2025 отримала засобами поштового зв`язку 27.05.2025, отже відповідно, з цього дня мала можливість ознайомитися з мотивами слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку про поновлення ОСОБА_8 строку на оскарження ухвали.

Колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги та слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_8 за наслідками вивчення матеріалів провадження встановлено, що 23.04.2025 шляхом надсилання відправлення адресату, зокрема керівнику Черкаської обласної прокуратури, з рекомендованим повідомленням, ОСОБА_8 звернулася до прокуратури із заявою про кримінальні правопорушення, вказуючи, що з переписки з соцмережі від 01.04.2025 їй стало відомо про те, що можуть відбутися рейдерські захоплення храмів, що знаходяться в районі «Митниця» та «Південно-західному» районі м. Черкаси. На думку заявниці ці обставини, що мають ознаки підготовки та вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України ставлять під сумнів можливість не лише реалізації особисто нею конституційних прав і гарантій, а й реалізацію цих прав іншими віруючими, у тому числі згідно мирних церковних планів богослужінь і таїнств в цих храмах, можливість вільної і добровільної участі в яких нікому не обмежена і гарантована Конституцією України.

На підтвердження викладеного заявниця додала роздруківки скриншотів: з інтерв`ю владики Черкаського і Канівського УПЦ Софронія; публікації громадської акції перед Будинком правосуддя в м. Черкаси; публікації подій 18.10.2024; роздруківку фрагментів переписки в соцмережі від 01.04.2025; копії публікацій в газеті «Нова молодь Черкащини» - «ДЗВІН» № 13-14 від 02.04.2025 та № 15-16 від 16.04.2025.

Однак, після отримання 25.04.2025 Черкаською обласною прокуратурою поданої нею заяви від 21.04.2025 про кримінальні правопорушення, на виконання ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР в розумні строки внесені не були, а досудове розслідування не розпочате, у зв`язку чим 29.04.2025 ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за її заявою від 23.04.2025.

Просила, враховуючи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання 25.04.2025 від неї заяви про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України, що датована 21.04.2025, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати повноважного прокурора Черкаської області внести до ЄРДР відповідні відомості, зазначені в цій заяві. Витребувати з Черкаської обласної прокуратури матеріали поданої нею заяви про кримінальні правопорушення для дослідження їх в межах поданої скарги.

Обґрунтовуючи скаргу зазначила, що в поданій нею безпосередньо до прокуратури заяві про злочини, передбачені ч. 3 ст.161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України з доданими додатками на 17 аркушах, міститься необхідна інформація про вчинення вище вказаних злочинів, якими заподіяно не лише моральну і фізичну шкоду згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, і не лише особисто їй, у тому числі реальність конкретних подій злочинів: місто скоєння злочину; організовану групу осіб, якою вчинені діяння, що мають ознаки зазначених в заяві кримінальних правопорушень (злочинів) проти особистих прав і свобод людини і громадянина, проти правосуддя та основ національної безпеки України; обставини скоєння і предмет злочинів, а також інше (у т.ч. час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів), та про реальну можливість отримати у передбаченому законом порядку додатково відповідні докази, крім вже наданих нею, при своєчасному внесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні в порядку визначеної процедури.

Листом № 09/1-210-24 від 25.04.2025 начальником відділу нагляду за додержанням законів за територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління обласної прокуратури ОСОБА_9 , згідно з територіальною юрисдикцією та вимогами наказу Офісу Генерального прокурора від 30.09.2021 № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» надіслано для розгляду заяву ОСОБА_8 щодо вчинення на території м. Черкаси протиправних дій керівнику Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 .

Скаржницею наголошено, що положення ст. 214 КПК України не передбачають переадресацію навіть прокурором отриманої ним заяви про злочин, а оцінка заяви на предмет наявності ознак складу злочину здійснюється після внесення відомостей до ЄРДР саме слідчим чи прокурором, а не іншою особою, яка, відповідно до кримінального процесуального законодавства України, не наділена такими повноваженнями.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_8 відмовлено з посиланням на відсутність в заяві скаржниці та доданих до неї матеріалах об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення вказаних в заяві кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України, а також на те, що скаржницею не доведено обов`язок уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень та, як наслідок, їх бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, питання, яке розглядається, стосується бездіяльності органу досудового розслідування, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення має наступне правове регулювання.

Вдповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарги. Такі обмеження повинні бути законними, мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами і досягнутими цілями.

Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, у системному взаємозв`язку, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Положення ст. 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому, підставою для внесення відомостей до ЄРДР є не будь-яка заява, а лише та, що містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, полягає в тому, що саме у межах процедури оскарження рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй заяві про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України, адресованій керівнику Черкаської обласної прокуратури 23.04.2025, ОСОБА_8 зазначає, про те, що на її думку, планується вчинення вказаних злочинів.

Згідно ч. 3 ст. 161 КК України, злочином є умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, регіональної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, або образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також пряме чи не пряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, інвалідності, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками, поєднані з насильством, обманом та погрозами, які були вчинені організованою групою осіб і спричинили тяжкі наслідки. Відповідальність настає, якщо зазначені вище дії були скоєні організованою групою осіб або спричинили тяжкі наслідки. Кваліфікуючими ознаками злочину є вчинення його у поєднанні з насильством, обманом чи погрозами, а також вчинення службовою особою (ч. 2 ст. 161) та організованою групою осіб або спричинення злочином загибелі людей чи інших тяжких наслідків (ч. 3 ст. 161).

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 396 КК України полягає у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 376 КК України полягає у втручанні в діяльність судових органів, які перешкоджають запобіганню кримінальному правопорушенню чи затриманню особи, яка його вчинила, або вчинені особою з використанням свого службового становища.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України полягає у державній зраді, діянні умисно вчиненому в умовах воєнного стану громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Аналізуючи приведені норми права та враховуючи вимоги ст. 13 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані ОСОБА_8 у заяві від 21.04.2025 кримінальні правопорушення мають ознаки закінченого кримінального правопорушення, тобто діяння повністю відповідать всім ознакам складу злочину, передбаченого Кримінальним кодексом, і в них повністю реалізовано злочинний задум, а саме всі елементи складу злочину, визначені відповідною статтею Кримінального кодексу України, були реалізовані.

Проте, у заяві скаржниці від 21.04.2025 йшлося про ймовірне виникнення подій в майбутньому із повідомленням про дату і часу вчинення імовірних злочинів, проте надані нею докази, а саме роздруківки скриншотів: з інтерв`ю владики Черкаського і Канівського УПЦ Софронія; публікації громадської акції перед Будинком правосуддя в м. Черкаси; публікації подій 18.10.2024; роздруківку фрагментів переписки в соцмережі від 01.04.2025; копії публікацій в газеті «Нова молодь Черкащини» - «ДЗВІН» № 13-14 від 02.04.2025 та № 15-16 від 16.04.2025, не містять конкретних відомостей щодо обставин вчинення дій, які б вказували на ознаки об`єктивної сторони кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України.

Проаналізувавши наведене колегія суддів приходить до висновку про те, що зміст заяви ОСОБА_8 від 21.04.2025 про вчинення кримінальних злочинів, адресованої керівнику Черкаської обласної прокуратури, не містить даних про наявність ознак злочину, а бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про факт вчинення кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви, у даному випадку така бездіяльність у діях уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури відсутня.

Колегія суддів дійшла висновку, що зміст поданих скаржницею публікацій в газеті та повідомлень з месенджерів, за умов їх достовірності, не має ознак порушення приписів закону, відповідає принципам свободи слова та вільного виражеггя своєї громадянської позиції, що є осовоположним для демократичного суспільства.

Таким чином, викладені вище норми права спростовують доводи апеляційної скарги щодо помилковості рішення слідчого судді та не підтверджують наявності складу кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 161, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 111 КК України, про які скаржниця вказує у своїй заяві датованій 21.04.2025.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_8 у заявленій скарзі є безпідставними, оскільки бездіяльність прокурора, яка полягаєу невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відсутня.

Враховуючи викладене, приведені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.05.2025 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарженняухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4