КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/585/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Київським апеляційним судом та ДУ «Одеська виправна колонія №14» матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023, строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 18.01.2025 включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, є необґрунтованою, не вмотивованою та такою яка постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилання на ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності фактично зводиться до припущення про майбутнє засудження, що суперечить принципам кримінального провадження та не відповідає законним підставам для такого втручання у права і свободи особи. Відповідно, така позиція, на переконання сторони захисту, є свавільною, а тому не може слугувати обґрунтуванням подальшого тримання під вартою.

Щодо тверджень про можливий вплив обвинуваченого ОСОБА_7 на інших учасників кримінального провадження, у тому числі співучасників, а також про ймовірність знищення або приховування речей, що мають доказове значення, слід зазначити, що навіть якщо такі ризики були актуальними на початковому етапі розслідування та під час його затримання, станом на 18.04.2024 року вони втратили свою чинність. За п`ять місяців розслідування проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, у тому числі допити свідків, показання яких уже зафіксовані належним чином, що суттєво знижує ймовірність впливу на них у подальшому.

Окрім того, слідчими та прокурорами у межах досудового розслідування проведено значну кількість обшуків, під час яких вилучено речі та документи, що наразі перебувають на зберіганні у органу досудового розслідування. Обвинувачений ОСОБА_7 не має до них доступу навіть у разі обрання м`якішого запобіжного заходу, що виключає ризик їх знищення чи приховування.

Також варто враховувати, що з плином часу причинно-наслідковий зв`язок між підставами для тримання під вартою та цілями, які переслідує кримінальне провадження, поступово слабшає і зрештою може бути повністю втраченим.

У тексті ухвали слідчого судді відсутній будь-який аналіз щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, застави в межах, визначених законом, або домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 19.11.2024 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України закінчено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України; ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146 КК України; ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України; ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України; ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні 13.11.2024 направлено до Кодимського районного суду Одеської області, однак наразі не призначено дату підготовчого судового засідання.

Метою продовження строку обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам переховуватися від органів суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 186 КК України, а також наявність заявлених ризиків, які не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

20.11.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та продовжено у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023, строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 18.01.2025 включно, без визначення розміру застави.

Розглядаючи вказане клопотання, слідчий суддя встановив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні 13.11.2024 направлено до Кодимського районного суду Одеської області.

Ухвалою судді Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_15 від 14.11.2024 у справі № 503/2482/24 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч.3 ст.289, ч. 3 ст.146 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, призначено підготовче судове засідання на 10 грудня 2024 року о 11:00 годині.

Згідно положень ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 186 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі кримінального провадження достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, за якою, до того ж, матеріали кримінального провадження № 0000646 від 02.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, направлено для розгляду до Кодимського районного суду Одеської області, але підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом судом не проведено.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризиків, при ухваленні рішення слідчий суддя враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений з високим рівнем ймовірності може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, на думку слідчого судді, є очевидно високим та підтверджується тим, що ОСОБА_7 здійснив втечу з місця вчинення кримінального правопорушення при спробі його затримати під час вчинення злочину. Будучи обвинуваченим у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна, та усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що йому загрожує йому, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні є вагомим, оскільки обвинуваченому відомі місця мешкання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Також враховано насильницький характер вчинення кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, та з погрозами застосування такого насильства.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у п`яти злочинах, що свідчить про системність вчинення ним кримінальних правопорушень. В обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи та постійне джерело доходів. Зважаючи на корисливий характер злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, є підстави вважати, що вчинення корисливих злочинів є основним джерелом доходів обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_7 є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні № 0001848 від 15.08.2021 за вчинення корисливого злочину, вчиненого проти власності, зокрема ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім наявності ризиків, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчим суддею враховано наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується: від 8 до 15 років з конфіскацією майна, насильницький характер вчинених кримінальних правопорушень, репутацію обвинуваченого, стосовно якого на даний час судом розглядається обвинувальний акт за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, джерела доходів, особливо великий розмір завданої майнової шкоди, вчинення злочинів у складі організованої групи, втечу його з місця вчинення злочину, агресивну поведінку обвинуваченого, погрози розправою, які він неодноразово демонстрував до присутніх у судовому засіданні в ході розгляду справи.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту слідчому судді протягом розгляду клопотання не надано.

Всупереч тверджень захисників, слідчим суддею встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вищевикладеним.

При цьому, слідчий суддя зауважив про відсутність виправданих потреб у визначенні підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави з огляду на право суду, яке закріплене у п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, без визначення застави, з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

При цьому, під час апеляційного розгляду встановлено, що кримінальне провадження №0000646 від 02.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 286, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, перебуває в провадженні Подільського міськрайонного суду Одеської області.

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, де здійснюється його розгляд по суті.

При цьому у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4