Справа № 128/128/25
Провадження №11-кп/801/936/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2025 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено на строк 60 діб, тобто до 02.10.2025 включно.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від

04.08. 2025 року, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що клопотання прокурора містить лише формальне посилання на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, будь-яких обставин на підтвердження вказаних ризиків клопотання прокурора не містить.

Сторона захисту вважає, що тяжкість покарання, передбаченого за інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, не може бути підставою для тримання обвинуваченого під вартою, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з батьками, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозра у вчиненні іншого кримінального правопорушення відсутня, є студентом першого курсу Європейського Університету, Джулинська сільська рада готова взяти його на поруки, що свідчить про репутацію обвинуваченого за місцем проживання.

Судом при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не виконано обов`язок розгляду можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо наявності підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

З матеріалів провадження убачається, що на розгляді у Вінницького районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України .

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого загинуло шестеро людей, з яких двоє діти 2007 та 2008 р.н., те, що, усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Встановлені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, можуть вказувати лише на те, що їх відсутність була попереджена шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2025 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст. 422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04.08.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4