Справа 303/5804/24
Провадження 1-кс/303/827/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року місто Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання, ОСОБА_2 , скаржника, ОСОБА_3 , дізнавача, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , про скасування постанови про закриття кримінального провадження,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову дізнавача СД ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000077 від 18.04.2024 за ч.1 ст.197-1 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що під час розслідування кримінального провадження дізнавачем не були здійснені заходи щодо встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, зокрема, не встановлено факт відсутності кадастрового номеру на земельній ділянці, яка є об`єктом кримінального правопорушення, не витребувані копії карти схеми розпаювань з сільської ради на підставі яких сформовано технічну документацію та не встановлено осіб, які причетні до даного кримінального правопорушення та не було допитано ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 19 травня 2025 року винесена дізнавачем передчасно, без дослідження всіх обставин, у зв`язку з чим просить постанову скасувати.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Дізнавач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ст.284 ч.2 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД ВП № 1 Мукачівського ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження №0000077 за ч.1 ст.197-1 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.04.2024 (дізнавач ОСОБА_4 ).

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою від 10 квітня 2024 року (зареєстрована 17.04.2024) щодо самовільного зайняття земельної ділянки площею 20 гектарів в селі Зубівка Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Мукачівського ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 19.05.2025 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000077 від 18.04.2024 закрито, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Постанова дізнавача обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування не здобуто доказів щодо самовільного зайняття земельних ділянок фермерським господарством «Плеша» або іншими особами, а тому у даному кримінальному провадженні відсутні ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Однак, суд вважає, що такий висновок зроблений дізнавачем передчасно та необґрунтовано, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження встановлено, що в ході дізнання дізнавачем допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , долучено письмові докази.

Одночасно з цим, слідчим суддею встановлено, що ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_5 , на якого вказував скаржник в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, в якості свідків не допитані.

Також суд зауважує, що за період проведення дізнання у кримінальному провадженні слідчим не встановлено фактичне місце знаходження земельної ділянки, про самовільне захоплення якої повідомляв ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 наголосив на тому, що зазначена земельна ділянка відноситься до категорії земель запасу та на ній на сьогоднішній день засіяна сільськогосподарська рослина соя.

Однак, вказані обставини слідчим не перевірені та не спростовані або підтверджені.

На думку суду, дізнавач шляхом реалізації своїх процесуальних повноважень повинен був встановити місце знаходження відповідної земельної ділянки, провести її огляд, встановити правовий статус, чого, в даному випадку, не було зроблено, що свідчить про неповноту проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_3 вказав, що ним восени 2024 року, під час збору врожаю на відповідній земельній ділянці, здійснювався виклик групи швидкого реагування, якою на місці події були встановлені обставини вирощування сільськогосподарських рослин, однак слідчим вказані обставини не перевірені та відповідні документи до матеріалів провадження не долучені.

Посилання дізнавача в оскаржуваній постанові на допит певних свідків не свідчить про повне встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є власниками земельних паїв, переданих в користування ФГ «Плеша», що не спростовує обставин, викладених в заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та висновків суду про передчасність винесеної постанови.

Суд зазначає, що із сукупності доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження, неможливо з впевненістю стверджувати про відсутність вчинення кримінального правопорушення, оскільки такий факт не спростований та не обґрунтований з урахуванням мотивів, викладених судом вище, а дізнавачем не з`ясовано всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Вказані факти свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування та передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки рішення про відсутність складу кримінального правопорушення прийнято передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення кримінального правопорушення та належної правової оцінки обставин, а також об`єктивної оцінки всіх наданих показів свідків та визначення усіх елементів кримінального правопорушення.

Слід зауважити, що слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійсненні судового контролю у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження дізнавачем не було проведено всіх необхідних процесуальних дій для повного і всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, що є суттєвим порушенням і безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення, суд вважає, що постанова, винесена дізнавачем СД ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 19.05.2025 про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову від 19 травня 2025 року, винесену дізнавачем СД відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0000077 від 18 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, скасувати.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення судом.

Повний текст ухвали проголошено 25 червня 2025 року.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1