Справа № 331/2227/24
Провадження № 1-кп/331/259/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м.Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 12.02.2024 р., з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бердянська Запорізької області, українки, грома-

дянки України, вдови, не працюючої, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не

судимої,

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України,

в с т а н о в и в:

24.02.2022 р. Наказом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, в тому числі 08.11.2023 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, який діє по теперішній час.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. (в редакції від 07.05.2022 р. - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №197 від 11.07.2023 р. «Про затвердження змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», яким було затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 м. Бердянськ Запорізької області, належить до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій з 26.02.2022 року.

Після остаточної військової окупації м.Бердянська Запорізької області представниками збройних формувань російської федерації фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління в усіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях м.Бердянська Запорізької області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення з числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району», створеному на території тимчасово окупованого м.Бердянськ Запорізької області, який розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31, який наділений повноваженнями правоохоронного органу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів у тому числі віднесено органи Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Тобто правоохоронний орган це державна установа, діяльність якої спрямована на захист національної безпеки, забезпечення стану законності й правопорядку, захист прав, свобод та інтересів громадян, суспільства і держави та на реалізацію інших законодавчо визначених функцій держави.

Також правоохоронні органи це державні органи, що на підставі відповідного законодавства здійснюють правоохоронну діяльність.

Правоохоронна діяльність це вид державної діяльності, яка здійснюється з метою охорони права спеціально уповноваженими органами шляхом застосування юридичних заходів впливу в суворій відповідності з законом і при неухильному дотриманні встановленого ним порядку і може бути реалізована через систему правоохоронних органів. З метою здійснення правоохоронної діяльності створюються відповідні органи, які називаються правоохоронними.

Таким чином, правоохоронні органи це існуючі в суспільстві й державі установи та організації, що здійснюють правоохоронну та правозахисну функції, основне завдання яких полягає в забезпеченні законності, захисту прав та законних інтересів громадян, юридичних осіб, боротьбі з кримінальними та іншими правопорушеннями. Під правоохоронним органом розуміють державну установу, яка діє в системі органів влади й виконує на основі закону державні функції (владні, організаційно-розпорядчі, контрольні тощо) в різних сферах внутрішньої та зовнішньої діяльності держави.

Після окупації військами рф м.Бердянська та Бердянського району Запорізької, не пізніше квітня 2022 р., більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена, на вказаній території окупантами створено незаконний правоохоронний орган так зване «Бердянське управління» («Бердянское управление») за адресою м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31. На даний орган представниками окупаційної адміністрації покладено здійснення функцій щодо: забезпечення публічної безпеки, захисту прав і свобод громадян, протидії злочинності, фіксація та документування правопорушень, та інше.

З червня 2022 р. незаконний правоохоронний орган так зване «Бердянське управління» («Бердянское управление») має назву «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району».

Таким чином, на незаконний орган «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району» покладено завдання щодо здійснення правоохоронної діяльності на тимчасово окупованій території м.Бердянська та Бердянського району.

Тобто, незаконний орган, створений представниками окупаційної адміністрації не пізніше квітня 2022 р., більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена, «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району» за адресою м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31 є правоохоронним органом.

ОСОБА_6 , не пізніше квітня 2022 р., більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на території м.Бердянська Запорізької області, яке з 26.02.2022 р. знаходиться під тимчасовою окупацією збройних сил російської федерації (далі - зс рф), діючи умисно, з власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, прийняла пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади м.Бердянська та добровільно зайняла посаду «следователь следственного отдела» у незаконному правоохоронному органі «Бердянское управление», створеному на території тимчасово окупованого м.Бердянська Запорізької області, який розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31, а з червня 2022 р. призначена на посаду «следователя группы по расследованию пре ступлений в сфере экономики слудственного управления» в незаконному правоохоронному органі «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району», та перебуваючи на займаних посадах, здійснювала несення служби, проведення так званих слідчих дій, у тому числі проведення допитів та обшуків, охорону правопорядку, в тому числі під час проведення так званого референдуму на тимчасово окупованій території м.Бердянська Запорізької області.

У судовому засіданні допит обвинуваченої ОСОБА_6 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачена викликалася до суду через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явилася.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №197 від 11.07.2023 р. «Про затвердження змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», яким було затверджено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 м. Бердянськ Запорізької області, належить до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій з 26.02.2022 року.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2023 року (т.1 а.с.178-181) вбачається, що свідок ОСОБА_7 впізнала особу, зображену на фото під № 1, за зовнішніми ознаками, на вигляд приблизно 25 років, довге русяве волосся, худорляве обличчя, світлі очі та родимки, як ОСОБА_6 , яку вона бачила декілька разів під час особистого спілкування та яка представилася їй як слідчий слідчого управління поліції, згідно довідки до протоколу на фото № 1 зображена ОСОБА_6 .

Згідно довідки слідчого від 15.01.2024 р. з метою допиту та збереження життя і здоров`я свідка, до останнього застосовані заходи безпеки у вигляді зміни анкетних даних, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.181).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2024 року (т.1 а.с.182-184) вбачається, що свідок ОСОБА_7 впізнала особу, зображену на фото під № 4, за зовнішніми ознаками, на вигляд приблизно 25-30 років, довге русяве волосся, худорляве обличчя, світлі очі та родимки, як ОСОБА_6 , яка є слідчим слідчого управління поліції, згідно довідки до протоколу на фото № 1 зображена ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.05.2023 р. (т.1 а.с.195-215), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 26.04.2023 р. в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0002233 від 14.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України, дозвіл на використання отриманої інформації в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000222 від 12.02.2024 р., наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 04.04.2024 р. (т.1 а.с.190), встановлено, що 27.04.2023 р. користувач ОСОБА_9 створила в мережі «Telegram» закриту групу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій поширювала інформацію щодо організації роботи незаконно створеного правоохоронного органу на території Запорізької області т.зв. «ОП№2 УВД по г.Бердянску и Бердянскому району ГУВД по Запорожской области», в листуванні з абонентом « ОСОБА_10 » виявлено наказ № 4 від 22.07.2022 р. про призначення про призначення ОСОБА_6 на посаду «следователя группы по расследованию преступлений в сфере экономики следственного управления УВД по г.Бердянску и Бердянскому району, по контракту, с 01 июня 2022 г., вновь принотую по заявлению, установив должностной оклад по 15-му тарифному разряду в размере 17381 рублей. Основание: заявление ОСОБА_11 », а також наявний документ під назвою «Штатка УВД от 18.10.2022 с датами рождения», де під № 332 зазначена « ОСОБА_11 , 01.02.1998 следователь отдела по расследованию пре ступлений против собственности следственного управления».

Аналогічна інформація збережена на DVD-R диску відповідно до протоколу огляду диску від 05.04.2024 р. (т.1 а.с.218-223).

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.05.2023 р. (т.1 а.с.241-244), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 26.04.2023 р. в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0002381 від 09.12.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України, дозвіл на використання отриманої інформації в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000222 від 12.02.2024 р., наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 04.04.2024 р. (т.1 а.с.230), встановлено, що користувачем ОСОБА_12 в мережі «Telegram» поширено інформацію щодо організації роботи незаконно створеного правоохоронного органу на території Запорізької області т.зв. «ОП№2 УВД по г.Бердянску и Бердянскому району ГУВД по Запорожской области», а саме: «Ведомость на заработную плату за апрель 2022 г. главного управления МВД в Запорожской области», де під № 347 зазначена ОСОБА_6 як слідчий з посадовим окладом 50000 рублів, а також «Ведомость на заработную плату за май 2022 г. главного управления МВД в Запорожской области», де під № 355 зазначена ОСОБА_6 як слідчий з посадовим окладом 50000 рублів.

Аналогічна інформація збережена на DVD-R диску відповідно до протоколу огляду диску від 05.04.2024 р. (т.1 а.с.247-251).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.11.2022 р. (т.2 а.с.15-29) встановлено, що представник так званої «народной полиции» м.Енергодара ОСОБА_13 є громадянином України та на його сторінці в мережі «Telegram» містяться листування, спілкування з іншими особами стосовно діяльності окупаційної влади, а саме проведення референдуму на території Запорізької області.

Відповідно до протоколу огляду від 06.03.2024 р. (т.2 а.с.32-41) предметом огляду є диск, на якому збережено інформацію «Расстановка личного состава ВУ УМВД россии в Запорожской области и заинтересованных силових структур (УФС ВНГ россии, МЧС россии и военной полиции ВС россии), задействованного на охрану общественного порядка в период проведения референдума на территории Запорожской области», зокрема, зафіксовані відомості щодо співробітників, які здійснювали охорону громадської безпеки в період 23-27 вересня 2022 р. під час проведення так званого референдуму щодо нібито входження Запорізької області до складу держави-агресора російської федерації, зазначена виборча дільниця № 6 з місцем розташування за адресою: м.Бердянськ, вул.Мелітопольське шосе, буд.110/27А, де зазначено, що охорону громадського порядку здійснювала ОСОБА_6 , тобто встановлено, що у вересні 2022 р. ОСОБА_6 приймала участь в проведенні референдуму на тимчасово окупованій території м.Бердянська як співробітник незаконно створеного окупаційною владою правоохоронного органу.

Відповідно до Особової картки - інформації УДМС України в Запорізькій області (т.2 а.с.64) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , документована паспортом громадянина України серії № НОМЕР_1 , виданий Бердянським відділом УДМС України в Запорізькій області 28.10.2019 р., та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий ГУ ДМС України в Харківській області 05.02.22018 р.

З показань свідка ОСОБА_7 , яка була допитана під час досудового розслідування в порядку ч.11 ст.615 КПК України, які були досліджені під час судового розгляду, вбачається, що свідок раніше, до окупації м.Бердянська в лютому 2022 р. російськими військами, не була знайома з ОСОБА_6 . В серпні 2022 р. свідка було затримано в зв`язку з заявою про те, що вона «цькує» вчителів, які пішли на співпрацю з окупантами, та доставлено у слідчий відділ окупаційної поліції, де допит проводила ОСОБА_6 . У свідка був вилучений на перевірку телефон і коли необхідно було його забирати, вона поцікавилась до кого звертатись за телефоном, на що ОСОБА_6 на клаптику паперу написала « ОСОБА_11 , следователь СУ» (під відеозапис продемонстровано наданий папірець). Крім того, ОСОБА_6 проводила обшук у квартирі свідка, вилучала комп`ютер, а також повідомила, що свідку не можна виїжджати з міста Бердяньска до закінчення перевірки, а також справа ще не закрита. Повідомвши ОСОБА_6 , що їй необхідно вивезти дитину на навчання, свідок виїхала з м.Бердянська та більше не поверталась.

З показань свідка ОСОБА_8 , яка була допитана під час досудового розслідування в порядку ч.11 ст.615 КПК України, які були досліджені під час судового розгляду, випливає, що в зв`язку з тим, що поліція рф розшукувала її доньку та зятя, які мають відношення до правоохоронних органів України, у неї вдома проводили обшук, а після цього її повезли на допит, який відбувався в будівлі по вулиці Шевченка. Під час допиту були присутні солдати рос гвардії та декілька осіб у цивільному одязі. В кабінеті, під час її допиту, також знаходилась молода дівчина, яка зробила зауваження ОСОБА_14 , який проводив допит. Оскільки, ця дівчина, відповідаючи на телефонний дзвоник, представилась, свідок зрозуміла, що це слідчий поліції. Свідок пояснила, що прізвище у слідчого було подвійне, але вона запам`ятала лише ОСОБА_15 . Більше вона з ОСОБА_6 не зустрічалась.

Відповідно до ч.11 ст.615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

З огляду на те, що допит свідків під час досудового розслідування фіксувався за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, суд вважає показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допустимими доказами.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких інших доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Захисник адвокат ОСОБА_5 вважає, що стороною обвинувачення не доведена вина

ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, свідки особисто не бачили наказу про призначення обвинуваченої на посаду слідчого, або її службового посвідчення, просив визнати ОСОБА_6 невинуватою у вчиненні злочину, передбаченому ст.111-1 ч.7 КК України, та виправдати.

Оцінюючи доводи сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією ч.7 ст.111-1 КК України передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України

Зі змісту диспозиції ст.111-1 КК України вбачається, що суб`єктом даного кримінального правопорушення може бути лише громадянин України.

Наявність у ОСОБА_6 громадянства України підтверджується Інформацією УДМС України в Запорізькій області, таким чином, обвинувачена є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Таким чином, суд зазначає, що під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт зайняття громадянкою України ОСОБА_6 посади у незаконному правоохоронному органі, який був створений після окупації м.Бердянська та Бердянського району Запорізької області, представниками окупаційної влади від імені держави-агресора - рф, тобто створений усупереч діючому в Україні законодавству та з метою укріплення окупаційної влади на захоплених територіях. При цьому, українські правоохоронні органи були позбавлені можливості здійснювати функції охорони громадського порядку на цих територіях, тобто, є очевидним, що незаконно створені правоохоронні органи, в тому числі «УВД по г.Бердянську и Бердянскому району», діяли за вказівкою окупаційної влади та активно впроваджували на окупованих територіях нові правила поведінки місцевого населення, які є відмінними від українського законодавства, тому участь обвинуваченої у співпраці з окупаційною владою та виконання діяльності саме в інтересах цієї влади має в собі ознаки колабораційної діяльності.

Матеріали кримінального провадження не містять жодної інформації про те, що ОСОБА_6 діяла під примусом або потерпала від психологичного або фізичного тиску на неї з боку окупантів або інших незаконних військових формувань, а також про те, що вона перебувала на межі виживання та їй необхідно було працевлаштуватись з метою свого фінансового забезпечення.

Крім того, суд ураховує, що за загально відомою інформацією з лютого до вересня 2022 року між Україної та тимчасово окупованими територіями діяв так званий «зелений коридор», через який усі громадяни та мешканці м.Бердянська та Бердянського району могли вільно пересуватися, будь-яких спроб залишити тимчасово окуповану територію ОСОБА_6 не робила. Також, для зарахування до штату незаконного правоохоронного органу ОСОБА_6 особисто написала заяву, що було підставою для призначення її на посаду.

Отже, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи та розуміючи наслідки діяння, яке нею вчинялось, а саме посилення присутності окупаційної влади рф на території Бердянського району, добровільно зайняла посаду саме в правоохороному органі, отримавши при цьому певні повноваження від імені окупаційної адміністрації, тому її діяльність, яка не є такою, що необхідна для забезпечення нормального життя цивільного населення на окупованих територіях, має в собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Таким чином, аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить їх достовірними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та в повній мірі поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, в тому числі добровільність зайняття нею посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, та кваліфікує дії обвинуваченої за ч.7 ст.111-1 КК України за ознаками добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання,: відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної.

Так, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин проти основ національної безпеки України та такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та в органах влади, з конфіскацією всього належного їй майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, або для призначення відповідно до ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, суд не знаходить.

Судові витрати по справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2024 р. відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та в органах влади строком на 15 років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику в порядку абз.6 ч.3 ст.323 КПК України та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1