Провадження № 1-кп/161/1160/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 серпня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001664, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Волинського апеляційного суду від 27.01.2021 за ч. 2 ст. 289, ст. 69-1, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців без конфіскації майна та вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.11.2020 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років; ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 06.04.2021, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених згідно вироків Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.11.2020 та Волинського апеляційного суду від 27.01.2021, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі без конфіскації майна; ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 31.07.2024 ОСОБА_4 , на підставі ст. 81 КК України, звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців 02 (два) дні,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_4 31.05.2025, близько 14 години 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в подальшому неодноразово продовженого, востаннє згідно зі ст. 1 Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 4356-IХ від 16.04.2025 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року на 90 діб, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу прибудинкової території до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Maxpro» моделі «Daisy» синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 10.06.2025 № CE-19/103-25/7601-ТВ станом на 31.05.2025 могла складати 6 166 гривень 67 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 03.06.2025, близько 16 години 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в подальшому неодноразово продовженого, востаннє згідно зі ст. 1 Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 4356-IX від 16.04.2025 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року на 90 діб, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження велосипедного замка, таємно викрав електричний велосипед марки «Bravis» моделі «Tour» білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 12.06.2025 № СЕ-19/103-25/7600-ТВ станом на 03.06.2025 могла складати 9 166 гривень 67 копійок, який знаходився поблизу під?їзду № 2 вказаного житлового будинку, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, вид і розмір шкоди, перелік викраденого,мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно він 31.05.2025, близько 14 години 00 хвилин, був біля багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , де викрав велосипед синього кольору, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 6 166 гривень 67 копійок.

Крім того, 03.06.2025, близько 16 години 00 хвилин, він був поблизу багатоквартирного житлового будинку № 52Б, що по вул. В`ячеслава Хурсенка, у м. Луцьку Волинської області, де викрав електричний велосипед білого кольору, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9 166 гривень 67 копійок.

Не заперечив кваліфікацію кримінальних правопорушень, перелік викраденого майна, зазначеного в обвинувальному акті,а також те, що він своїми діями спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 6 166 гривень 67 копійок та ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9 166 гривень 67 копійок.

На даний час збитки потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному зокрема, добровільно відшкодував в повному обсязі.

У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, завдану йому майнову шкоду відшкодовано в повному обсязі, цивільний позов заявляти не буде, просить обвинуваченого суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, завдану йому майнову шкоду відшкодовано в повному обсязі, цивільний позов заявляти не буде, просить обвинуваченого суворо не карати.

Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, з врахуванням ст. 71 КК України, у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно з ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та добровільне відшкодування завданих збитків, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисні тяжкі корисливі злочини, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за що відбував реальну міру покарання, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, повторно вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності протягом невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, оскільки останнього, відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 31.07.2024, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 10 (десять) місяців 2 (два) дні, тобто, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, непрацевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, вчинення кримінальних правопорушень обрав способом систематичного покращення власного матеріального становища, тому суд, з врахуванням наведеного, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі

Водночас, суд, з огляду на особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззаперечно визнав, у вчиненому щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття та усвідомлення незаконності вчинених ним дій, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджував свою поведінку, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому не буде займатись протиправною діяльністю, тяжких наслідків не настало, оскільки завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрації, потерпілі жодних претензій до обвинуваченого не мають, просять суворо не карати, тому, з врахуванням наведених обставин, що в сукупності, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та їх суспільну небезпеку, критичного відношення обвинуваченого до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, думки потерпілих, які самі по собі не є вирішальними, але враховуються судом в сукупності з іншими обставинами, незначної суми завданих збитків,наявності обставин, що пом`якшують покарання, які визначені п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, та відсутності обставин, що його обтяжують, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з цим, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

В свою чергу, суд, із урахуванням обставин, які оцінював при призначенні покарання, дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК України.

На думку суду, обране покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Крім цього, суд вважає, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, залишити в матеріалах кримінального провадження, повернути за належністю законному володільцю, залишити за належністю законному володільцю.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Окрім того, на думку суду, застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання остаточно визначеного ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 06.04.2021 3 (три) місяці позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбуття остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 03 червня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-оптичний диск залишити в матеріалах кримінального провадження;

-кофту сірого кольору; кросівки сірого кольору фірми «Adidas» повернути за належністю законному володільцю;

-велосипед марки «Bravis» моделі «Tour» білого кольору залишити за належністю законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 6 685 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 50 коп. процесуальних витрат за проведення судових товарознавчих експертиз та судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-25/7601-ТВ від 10.06.2025, висновок експерта № СЕ-19/103-25/7600-ТВ від 12.06.2025 та висновок експерта № СЕ-19/103-25/7922-Д від 19.06.2025).

Арешт майна, відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2025 (справа № 161/10960/25, провадження № 1-кс/161/3371/25) скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1