ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/3340/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/900/25 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 квітня 2025 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

15.04.2025 року заявник ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 03.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги вказував на те, що 03.04.2025 року він звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, до в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яка була отримана уповноваженою особою 07.04.2025 року, однак станом на день звернення до суду відомості до ЄРДР не внесені.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 квітня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя незаконно відмовив у задоволенні його скарги в повному обсязі, оскільки він у порядку ст.214 КПК України звернувся до Харківської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення та надання оцінки доводам його заяви про кримінальні правопорушення можливо надати лише під час досудового розслідування. Харківською обласною прокуратурою було порушено вимоги ст.214 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_8 ,слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, якими передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст.214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до ЄРДР.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги, первинно поданої ОСОБА_8 до суду першої інстанції, а також доводів апеляційної скарги, заявник 03.04.2025 року подав до Харківської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заяви зазначав, що 29.01.2025 року у справі № 520/698/24 Другим апеляційним адміністративним судом рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року скасовано та прийнято нове рішення, яким визнано протиправними дії Лозівського міськрайонного суду Харківської області в особі ОСОБА_9 по розгляду скарги ОСОБА_6 від 18.12.2023 року визнано протиправним та скасовано рішення, прийняте Лозівським міськрайонним судом Харківської області в особі голови ОСОБА_9 , яке оформлено листом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2023 за № 04-07/П-17/ЕП-84/23; зобов`язано Лозівський міськрайонний суд Харківської області в особі голови суду ОСОБА_9 здійснити повторний розгляд скарги ОСОБА_6 від 18.12.2023 року. Однак, на час звернення ОСОБА_6 із заявою про вчинення кримінального правопорушення рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 року у справі № 520/698/24 не виконано.

Таким чином, на переконання ОСОБА_8 , суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.382 КК України.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 13 травня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 03.04.2025 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.06.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 13 травня 2025 року скасовано. Матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_6 повернуто до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Зі змісту ухвали Харківського апеляційного суду від 02.06.2025 року вбачається, що підставами для скасування ухвали слідчого судді слугувало те, що слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що у відповіді ОСОБА_6 прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 вбачається, що прокурор зазначав, що обласною прокуратурою розглянута заява ОСОБА_6 від 03.04.2025 року, яка надійшла 07.04.2025 року, щодо можливих неправомірних дій судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 . Однак, в подальшому у цьому ж листі прокурор зазначила, що не підлягають внесенню до ЄРДР відомості, зазначені у заяві ОСОБА_6 від 31.10.2024 року.

Отже, колегією судів було встановлено існування суперечливих відомостей у відповіді, наданій ОСОБА_6 та слідчим суддею не було надано належної оцінки таким суперечностям, що свідчить про неповноту судового розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що під час нового судового розгляду прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 було повторно надано суду відповідь ОСОБА_6 № 31/-10514-23 від 11.04.2025 року, в якій зазначено про те, що не підлягають внесенню до ЄРДР відомості, зазначені у заяві ОСОБА_6 від 31.10.2024 року.

Слідчий суддя належної оцінки зазначеним суперечностям у відповіді Харківської обласної прокуратури № 31/-10514-23 від 11.04.2025 року не надав.

Аналізом змісту ч.1 ст.214 КПК України встановлено, що у разі встановлення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а у разі встановлення відсутності в заяві відомостей про вчинене кримінальне правопорушення орган досудового розслідування повинен повідомити заявника про відмову у внесенні відомостей за такою заявою. Тобто заявник у всякому разі повинен бути сповіщений про прийняте рішення.

За таких обставин, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про прийняте органом досудового розслідування рішення за наслідками звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2025 року, слідчим суддею також під час судового розгляду це питання не вирішувалося та слідчий суддя передчасно надав оцінку доводам заяви про вчинення кримінального правопорушення без отримання відомостей від органу досудового розслідування щодо розгляду заяви, оскільки вирішення питання про необхідність внесення відомостей до ЄРДР не входить на цьому етапі до повноважень суду з огляду на виключну компетенцію та дискреційні повноваження в цьому питанні лише органу досудового розслідування, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з вище викладеного, слідчий суддя передчасно відмовив у задоволенні скарги. Вказані обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали про повернення матеріалів скарги на новий розгляд.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 квітня 2025 року скасувати та постановити нову.

Призначити новий розгляд за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 03 квітня 2025 рокуу тому ж суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4