Справа № 457/1240/25
провадження №1-кп/457/107/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Трускавці в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а також заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, вказав, щометою продовження строку запобіжного заходу є неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_3 до втечі. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Крім цього, свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися. Перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час, ОСОБА_3 є військовослужбовцем Збройних Сил України самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 і спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, під приводом повернення на військову службу, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може вводити в оману суд на учасників процесу щодо намірів повернутися на військову службу, в той же час вживатиме заходів для переховування від суду, що фактично призупинить подальший судовий розгляд та перешкоджатиме кримінальному провадженню. Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 інкримінується вчинення тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби за ч. 5 ст. 407 КК України, що саме по собі вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечила щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подала письмове заперечення в якому зазначила про наявність можливості застосування альтернативного запобіжного заходу та просить визначити заставу. Щодо призначення справи до судового розгляду заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти призначення справи до судового розгляду не заперечував. Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, оскільки впливати на свідків не може бо не знає їх, приховуватись від суду не буде.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.

Справа підсудна Трускавецькому міському суду Львівської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Суд приходить до переконання, що є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Як відомо із змісту ст. 331 КПК України, під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Що стосується продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2025 року продовжено ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, до 10.08.2025 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.07.2025 року апеляційну скаргу ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2025 року - без змін.

До вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_3 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, які прокурором не долучалися до матеріалів кримінального провадження так і не вправі оцінювати покази свідків, які не допитані в судовому засіданні без оцінки доказів в сукупності. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає належним чином вмотивованим, викладені в клопотанні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах провадження доказами та обставинами кримінального провадження, оскільки санкція інкримінованого ОСОБА_11 злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а відтак з метою уникнення покарання останній може переховуватися від слідства та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України. Окрім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, а тому застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого ОСОБА_3 , а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

При продовженні запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 .

Інші підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, зазначені захисником у судовому засіданні не спростовують наведених доводів у клопотанні про продовження запобіжного заходу, оскільки наведені в судовому засіданні захисником підстави не можуть підтвердити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при продовженні строків запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи.

Також суд переконаний, що на даному етапі розгляду справи не варто досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Трускавецького міського суду Львівської області на 14 год. 30 хв. 10 вересня 2025 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурораЛьвівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, починаючи з 12 год. 45 хв. 08 серпня 2025 року до 12 год. 45 хв. 06 жовтня 2025 року, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити у Львівський слідчий ізолятор для виконання.

Ухвала в частині продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1