Справа № 352/914/25
Провадження № 1-кс/352/259/25
УХВАЛА

24 квітня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000028 від 26 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000028 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що існує загроза відчуження третім особам земельних ділянок, які є предметом злочинного посягання, з метою збереження речових доказів, попередження нанесення матеріальних збитків, внаслідок її незаконного відчуження слід накласти арешт на майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить накласти арешт на майно.

Дослідивши матеріали клопотання і додані документи, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення враховуючи таке:

Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи Угринівської сільської ради зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самих себе чи іншої фізичної особи, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, у 2024 та 2025 роках незаконно погодили 7 технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок приватної форми власності сільськогосподарського призначення, а саме площею 0,0529 га кадастровий номер :17:199:0514, площею 0,10 га кадастровий номер :17:199:0516, площею 0,10 га кадастровий номер :17:199:0517, площею 0,10 га кадастровий номер :03:025:0023, площею 0,043 га кадастровий номер :17:177:0002, площею 0,06 га кадастровий номер :17:177:0177, площею 0,0529 га кадастровий номер :17:177:0178, які розташовані в с. Угринів Івано-Франківського району.

За результатами виготовлених та погоджених технічних документацій вищевказані земельні ділянки, інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_4 неправомірно перенесено із місця фактичного їх розташування в інше місце (у межі територій автомобільної автодороги національного значення Н10 Калуське шосе) в с. Угринів. При цьому рішення про передачу вказаних земельних ділянок у приватну власність фізичним особами у місці їх теперішнього розташування службовими особами Угринівської сільської ради не приймалося. Таким чином, земельні ділянки незаконно вибули із власності громади с. Угринів, чим інтересам громади с. Угринів завдано матеріальної шкоди.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 14.04.2025 право власності на вказані вище земельні ділянки зареєстровано:

- :17:199:0514 площею 0,0529 га ОСОБА_5 ;

- :03:025:0023 площею 0,1155 га ОСОБА_6 ;

- :17:177:0002 площею 0,0430 га ТзОВ «Франківськбудтранс» ;

- :17:177:0177 площею 0,0600 га ОСОБА_6 ;

- :17:177:0178 площею 0,0529 га ОСОБА_6 ;

- :17:199:0517 площею 0,1000 га ОСОБА_7 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформовано кадастровий номер :17:199:0516 за заявою ОСОБА_7 , однак на даний час відомості щодо власника земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Суд погоджується з доводами прокурора, що земельні ділянки, на які він просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, визначених законом, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому з метою запобігання можливого відчуження майна, попередження нанесення матеріальних збитків, внаслідок їх незаконного відчуження, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувачів майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, матеріли, долучені до клопотання не містять.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні прокурора майна, оскільки вказане майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України тобто має ознаки речового доказу, і який може бути використаний як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що дане майно може бути відчуженим, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню в частині заборони розпорядження цим майном.

Водночас, прокурор у клопотання жодним чином не обґрунтував необхідність заборони користуватися вказаними земельними ділянками, тому в цій часині клопотання не підлягає задоволенню.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000028 від 26 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, з позбавленням права на розпорядження таким майном, а саме на такі земельні ділянки:

- кадастровий номер :17:199:0514 площею 0,0529 га, що належить на праві власності ОСОБА_5 ;

- кадастровий номер :03:025:0023 площею 0,1155 га, що належить на праві власності ОСОБА_6 ;

- кадастровий номер :17:177:0002 площею 0,0430 га, що належить на праві власності ТзОВ «Франківськбудтранс» ;

- кадастровий номер :17:177:0177 площею 0,0600 га, що належить на праві власності ОСОБА_6 ;

- кадастровий номер :17:177:0178 площею 0,0529 га, що належить на праві власності ОСОБА_6 ;

- кадастровий номер :17:199:0517 площею 0,1000 га, що належить на праві власності ОСОБА_7 .

- кадастровий номер :17:199:0516 площею 0,10 га, що перебуває в користуванні ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8