УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене заступником начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 27.02.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 27.02.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України встановлено, що з лютого 2014 року до теперішнього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24.02.2022 президент рф оголосив початок так званої «спеціальної військової операції», що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань ірегулярних збройних формувань на територію України.

Зокрема, зс та інші формуваннями рф незаконно, переслідуючи мету окупації території України, порушили виключну морську економічну зону України та атакували о. Зміїний, Ізмаїльського району Одеської області.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та російська федерація (далі за текстом Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 «а» Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (далі Третя Женевська конвенція), військовополоненими, у розумінні цієї Конвенції, є особи, які потрапили в полон до супротивника й належать до однієї з таких категорій:

1. Особового складу збройних сил сторони конфлікту, а також членів ополчення або добровольчих загонів, які є частиною цих збройних сил.

2. Членів інших ополчень та добровольчих загонів, зокрема членів організованих рухів опору, які належать до однієї зі сторін конфлікту й діють на своїй території або за її межами, навіть якщо цю територію окуповано, за умови, що ці ополчення або добровольчі загони, зокрема організовані рухи опору, відповідають таким умовам:

a) ними командує особа, яка відповідає за своїх підлеглих;

b) вони мають постійний відмітний знак, добре розпізнаваний на відстані;

c) вони носять зброю відкрито;

d) вони здійснюють свої операції згідно із законами та звичаями війни.

3. Членів особового складу регулярних збройних сил, які заявляють про свою відданість урядові або владі, що не визнані державою, яка їх затримує.

6. Жителів неокупованої території, які під час наближення ворога озброюються, щоб чинити опір силам загарбника, не маючи часу сформуватися в регулярні війська, за умови, що вони носить зброю відкрито й дотримуються законів і звичаїв війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни 1949 року (далі Четверта Женевська конвенція (ЖК ІV), особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до положень статті 27 Четвертої Женевської Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 цієї ж Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень статті 31 цієї ж Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі статтею 32 Четвертої Женевської Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

У змісті ст. 147 Четвертої Женевської Конвенції зазначається, що серйозні порушення, про які йдеться в попередній статті, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Відповідно до ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (далі ДП І), збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання

норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Крім того, статтею 75 ДП І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 ДП І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним

станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.3) тілесні покарання;

a.4) каліцтво;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

c) взяття заручників;

d) колективне покарання; і

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ДП І, будь-яка особа, що піддається арешту, затриманню або інтернуванню за дії, пов`язані зі збройним конфліктом, має бути невідкладно проінформована зрозумілою їй мовою про причини вжиття таких заходів, за винятком випадків арешту або затримання за кримінальні правопорушення. Такі особи повинні бути звільнені у найкоротший строк і в будь-якому разі, як тільки обставини, що виправдовують арешт, затримання чи інтернування, стали недійсними.

У п. а ч. 2 ст. 8 Римського статуту МКС визначено поняття та види «воєнних злочинів», які означають грубі порушення Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, а саме будь-яке з таких діянь проти осіб або майна, що охороняються згідно з положеннями відповідної Женевської конвенції, зокрема:

- п.п. vii) незаконна депортація або переміщення чи незаконне позбавлення волі.

Україна, будучи стороною Міжнародної Конвенції про пошук і рятування на морі 1979 року, взяла на себе обов`язок щодо вжиття необхідних заходів у справі забезпечення належного пошуку і рятування людей, що зазнали лиха на морі у їх берегів.

З метою забезпечення сталого функціонування та подальшого розвитку Національної системи пошуку й рятування на морі в морському пошуково-рятувальному районі України було створене Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» («КП «МПРС»). У мирний час його мандат полягає у виконанні публічно-правових функцій України щодо охорони людського життя на морі відповідно до законів та міжнародних договорів України, координації пошуково-рятувальних операцій з пошуку й рятування осіб, які зазнали аварії судна, у морському пошуково-рятувальному районі України, а також організації та проведенні пошуково-рятувальних операцій у більш широкому розумінні.

На підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, під час якого було запроваджено та забезпечено заходи правового режиму воєнного стану на території України.

24.02.2025 в офіційних джерелах, а саме на сайті Офісу Президента України та у засобах масової інформації, з`явилась інформація про збройний напад на о. Зміїний Одеської області, здійснений збройними силами російської федерації із застосуванням бойової авіації та корабельного озброєння. Внаслідок атаки було втрачено зв`язок з військовослужбовцями Збройних Сил України, які перебували на острові.

У межах дії правового режиму воєнного стану на території України з метою виявлення та евакуації поранених і загиблих на о. Зміїний після артилерійського обстрілу, завданого військово-морськими силами та авіацією Збройних сил російської федерації, цивільно пошуково-рятувальне судно «Сапфір» розпочало проведення пошуково-рятувальної операції.

Цивільне пошуково-рятувальне судно «Сапфір» є спеціалізованим морським судном, що перебуває на балансі комунального підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (КП «МПРС») та виконує завдання винятково гуманітарного характеру у морській зоні України. Судно не є військовим, не має на борту озброєння та не виконує бойових завдань.

25.02.2022 пошуково-рятувальне судно «Сапфір» у складі 17 членів екіпажу, а саме: капітана ОСОБА_7 , старшого помічника капітана ОСОБА_8 , третього помічника капітана ОСОБА_9 , боцмана ОСОБА_10 , головного механіка ОСОБА_11 , другого механіка ОСОБА_12 , третього механіка ОСОБА_13 , четвертого механіка ОСОБА_14 , старшого електромеханіка ОСОБА_15 , другого електромеханіка ОСОБА_16 , матроса 1 класу, рятівника судна ОСОБА_17 , мотористів 1 класу ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , матроса 1 класу ОСОБА_21 , механіка ОСОБА_22 та завідувача з лікарської справи ОСОБА_23 , вирушило для виконання вищевказаної пошуково-рятувальної операції до острова Зміїний.

Для проведення гуманітарної пошуково-рятувальної місії до екіпажу долучено 4 цивільних осіб: ОСОБА_24 , настоятеля храму ОСОБА_25 , електромонтера ОСОБА_26 та лікаря ОСОБА_27 .

Усі члени зазначеного екіпажу та залучені особи є цивільними особами, які не були комбатантами, не брали участі у воєнних діях та не належали до жодної з категорій осіб, передбачених у ст. 4 «а» п.п. 1, 2, 3 і 6 ІІІ Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, а також ст. 43 ДП I до Женевських конвенцій 1949 року.

26.02.2022, під час виконання гуманітарної пошуково-рятувальної місії з евакуації поранених і загиблих з о. Зміїний, Одеської області, перебуваючи в територіальних водах України за координатами ш. 45°16.0? N, д. 30°26.2? E, близько 06 год. 29 хв. через радіозв`язок на 16-му каналі УКХ на зв`язок із судном «Сапфір» вийшов невстановлений російський військовий корабель. Капітан судна «Сапфір» повідомив про мету прибуття на острів виконання гуманітарної місії. У відповідь капітан судна «Сапфір» отримав вказівку стати на якір за координатами ш. 45°19.1? N, д. 30°26.2? E для огляду судна.

На виконання вказаної вказівки, під час руху до зазначених координат судну «Сапфір» близько 07 год. 30 хв. на тому ж каналі надійшов новий наказ від військового корабля рф з позивним « ОСОБА_28 » - припинити рух і стати на якір за координатами ш. 45°19.2? N, д. 30°22.8? E.

Згідно з внутрішнім порядком бойового управління Збройних Сил російської федерації, зокрема у вмф, усі дії тактичних підрозділів щодо виявлення, перехоплення, затримання або блокування суден у зоні відповідальності флоту підлягають негайній доповіді до штабу флоту та отриманню відповідної санкції начальника штабу або командувача.

05.10.2021 ОСОБА_6 було призначено на посаду першого заступника командувача Чорноморським флотом Військово-морського флоту збройних сил російської федерації начальника штабу.

У своїй діяльності начальник штабу чф вмф зс рф, серед іншого, керується Конституцією рф, прийнятою всенародним голосуванням 12.12.1993 (зі змінами та доповненнями від 01.07.2020), указами верховного головнокомандувача зс рф (президента рф), наказами та директивами міністра оборони рф, головнокомандувача вмф зс рф та командувача чф зс рф, якому безпосередньо підпорядковується.

Згідно Корабельного статуту вмф, затвердженим наказом головнокомандувача вмф зс рф від 01.09.2001 № 350 (далі Статут), ОСОБА_6 у зв`язку із займаною ним посадою підпорядковуються дивізії, бригади, дивізіони та штаб чф вмф зс рф.

Згідно зі ст. 108 Статуту начальник штабу флоту кораблів підпорядковується командувачу флоту та є його першим заступником і прямим начальником всього особового складу флоту кораблів. Він відповідальний за бойову і мобілізаційну готовність флоту, організацію і забезпечення безперервного керування кораблями флоту і роботу флагманського командного пункту, організацію оповіщення та зв`язку, планування бойової підготовки тощо.

Серед іншого, під час управління підпорядкованими підрозділами, відповідно до ст. 109 Статуту начальник штабу флоту кораблів організовує роботу штабу по підготовці і веденню бойових дій і контролює виконання наказів і розпоряджень командувача.

Таким чином, ОСОБА_6 , який обіймав посаду першого заступника командувача - начальника штабу чф вмф зс рф з 05.10.2021, був другим за посадою у вертикалі військового управління флоту, здійснював оперативне командування, планування бойових дій, контроль за виконанням бойових наказів, управління силами та засобами флоту, мав реальний контроль над підрозділами, які здійснили зупинення судна « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отримавши доповідь про зупинку цивільного судна «Сапфір», що виконувало гуманітарну місію, ОСОБА_6 , діючи умисно, свідомо не вжив заходів до його звільнення, а, навпаки, санкціонував подальше застосування військових сил до судна, у тому числі висадку збройної інспекційної групи, захоплення екіпажу та незаконне переміщення цивільних осіб на тимчасово окуповану територію АР Крим.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.02.2022, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), у командування Чорноморського флоту Військово-морського флоту збройних сил російської федерації, зокрема першого заступника командувача начальника штабу віце-адмірала ОСОБА_6 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб командування чорноморського флоту військово-морського флоту збройних сил російської федерації, виник спільний умисел на вчинення воєнного злочину, передбаченого міжнародним гуманітарним правом, а саме незаконного позбавлення волі цивільного населення членів екіпажу судна «Сапфір».

З метою реалізації вказаного злочинного умислу командування Чорноморського флоту Військово-морського флоту збройних сил російської федерації, зокрема першого заступника командувача начальника штабу віце-адмірала ОСОБА_6 , у тому числі командування розвідувального центру 1229 (в/ч НОМЕР_1 ) Чорноморського флоту військово-морського флоту ЗС РФ, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.02.2022, залучили капітана 3-го рангу ОСОБА_29 командира розвідувального військового корабля « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1229 розвідувального центру (в/ч НОМЕР_1 ) Чорноморського флоту військово-морського флоту збройних сил російської федерації та капітана рятувально-буксирувального судна «Шахтёр» 145-го загону аварійно-рятувальних судів Чорноморського флоту військово-морського флоту збройних сил російської федерації ОСОБА_30 , а також інших невстановлених військовослужбовців зс рф для безпосереднього виконання злочинного умислу щодо незаконного позбавлення волі цивільного населення членів екіпажу судна «Сапфір».

Будучи обізнаним про порядок планування, підготовки та бойового застосування підпорядкованих підрозділів, а також знаючи порядок виконання бойових наказів та розпоряджень, перший заступник командувача чф вмф зс рф віце-адмірал ОСОБА_6 , усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, розуміючи злочинність надання наказів та розпоряджень на всіх їх рівнях, в порушенні вимог ст. ст. 27, 31, 32, 147 ЖК ІV та ст. 75 ДП І, діючи умисно на вчинення воєнних злочинів, щодо інших порушень законів та звичаїв війни, будучи уповноваженим на прийняття необхідних командно-розпорядчих рішень на відповідних рівнях, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.02.2022 віддав підпорядкованим військовослужбовцям зс рф, а саме капітану 3-го рангу ОСОБА_29 та капітану ОСОБА_31 , а також іншим невстановленим військовослужбовцям зс рф завідомо злочинний наказ на незаконне позбавлення волі цивільного екіпажу пошуково-рятувального судна «Сапфір».

Так, 27.02.2022 близько 09 години до рятувального судна «Сапфір» прибув катер « ОСОБА_32 », що належить прикордонній службі рф, на борту якого перебувала інспекційна група. Під час висадки зазначеної групи на борт судна «Сапфір» невстановлені військовослужбовці зс рф наказали екіпажу лягти на палубу, після чого пролунали постріли в повітря.

Після цього зазначені невстановлені військовослужбовці зс рф зі зброєю провели обшук судна, заявивши, що шукають зброю та українських військовослужбовців. Жодної військової техніки чи особового складу Збройних Сил України на борту виявлено не було. Також проведено особистий огляд членів екіпажу, вилучено мобільні телефони та інше майно, а також відключено систему.

У другій половині дня 27.02.2022 на рятувальне судно «Сапфір», яке перебувало за вищевказаними координатами поблизу о. Зміїний Одеської області, прибув командир розвідувального корабля «Экватор» капітан 3-го рангу ОСОБА_29 , який повідомив екіпаж про взяття судна «Сапфір» під своє командування.

У подальшому ОСОБА_29 , на виконання завідомо вищевказаного злочинного наказу першого заступника командувача чф вмф зс рф віце-адмірала ОСОБА_6 , діючи у змові з іншими невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, достеменно усвідомлюючи, що екіпаж судна «Сапфір» складається виключно з цивільних осіб, попри відсутність правових підстав та без наявності законної мети чи необхідності вжиття заходів безпеки, діючи умисно, на виконання вищевказаного спільного злочинного умислу, організував та забезпечив незаконне і примусове утримання екіпажу у визначених військовими каютах вказаного судна протягом тривалого періоду з 27.02.2022 по 09.03.2022, тобто вчинив незаконне позбавлення волі.

09.03.2022, під командуванням капітана 3 рангу ОСОБА_29 , який діяв на виконання вищевказаного спільного злочинного умислу та завідомо злочинного наказу віце-адмірала ОСОБА_6 , цивільне пошуково-рятувальне судно «Сапфір» разом із 17 незаконно позбавленими волі членами екіпажу було переміщене до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим.

Загалом, на виконання завідомо злочинного наказу віце-адмірала ОСОБА_6 , капітан 3-го рангу ОСОБА_29 незаконно позбавив волі членів екіпажу судна «Сапфір» з 27.02.2022 по 09.03.2022. Лише 24.03.2022 всіх 17 членів екіпажу було звільнено з незаконного ув`язнення в межах процедури обміну між Україною та російською федерацією

Надалі членів екіпажу судна «Сапфір» незаконно утримували невстановлені особи на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та на території російської федерації.

Крім того, 27.02.2022, близько 21 години, за вказівкою капітана рятувально-буксирувального судна «Шахтёр» вмс зс рф ОСОБА_30 та під конвоєм невстановлених військовослужбовців збройних сил російської федерації, які прибули з борту зазначеного судна, здійснено переміщення 4 цивільних осіб - ОСОБА_24 , настоятеля храму ОСОБА_25 , електромонтера ОСОБА_26 та лікаря ОСОБА_27 з судна «Сапфір» на рятувально-буксирувальне судно «Шахтёр», що перебувало під безпосереднім командуванням ОСОБА_33 .

У подальшому ОСОБА_34 , на виконання завідомо злочинного наказу віце-адмірала ОСОБА_6 , діючи у змові з іншими невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації, достеменно усвідомлюючи, що переміщені чотири особи є цивільними, попри відсутність правових підстав та без наявності законної мети чи необхідності вжиття заходів безпеки, діючи умисно, на виконання вищевказаного спільного злочинного умислу, організував та забезпечив незаконне і примусове утримання цивільних осіб у трюмі вказаного судна протягом періоду з 02 год. по 18 год. 28.02.2022, тобто вчинив незаконне позбавлення волі 4 цивільних осіб.

28.02.2022, близько 18 години, під командуванням капітана ОСОБА_30 , який діяв на виконання завідомо злочинного наказу віце-адмірала ОСОБА_6 , незаконно позбавлених волі цивільних осіб примусово переміщено на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим (порт Севастополь).

Загалом на виконання завідомо злочинного наказу віце-адмірала ОСОБА_6 на незаконне позбавлення волі цивільного екіпажу пошуково-рятувального судна «Сапфір», капітан ОСОБА_34 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями зс рф, вчинив незаконне позбавлення волі ОСОБА_24 , настоятеля храму ОСОБА_25 , електромонтера ОСОБА_26 та лікаря ОСОБА_27 з 21 год. 27.02.2022 по 16 год. 28.02.2022.

Надалі вищевказані 4 цивільні особи незаконно утримувалися іншими невстановленими представниками рф на території тимчасово окупованої АР Крим та на території Російської Федерації. Лише 09.04.2022 ОСОБА_24 , електромонтера ОСОБА_26 та лікаря ОСОБА_27 та 05.05.2022 настоятеля храму ОСОБА_25 звільнено з незаконного ув`язнення в межах процедури обміну між Україною та російською федерацією.

При цьому, 06.03.2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 особисто прибув на тимчасово окупований зс рф острів Зміїний, куди, за його вказівкою, військовослужбовці рф доставили капітана судна «Сапфір» ОСОБА_7 для проведення допиту. Під час цього допиту ОСОБА_6 безпосередньо намагався отримати від капітана відомості про можливу співпрацю із ЗСУ, СБУ та його ставлення до військовослужбовців рф, фактично продовжуючи контролювати утримання екіпажу в умовах позбавлення волі.

Так, ОСОБА_6 особисто переконався, що судно «Сапфір» є цивільним пошуково-рятувальним судном, не озброєним та не залученим до бойових дій, однак попри це на прохання капітана ОСОБА_7 дозволити повернення екіпажу і судна до України або до безпечної третьої держави, відмовив та особисто підтвердив ухвалене ним рішення, а саме вказівку на незаконне позбавлення волі членів екіпажу рятувального судна "Сапфір" та надав вказівку невстановленим військовослужбовцям рф продовжувати їх подальше затримання (незаконне позбавлення волі).

З огляду на викладені обставини, ОСОБА_6 , діючи умисно, віддав завідомо злочинний наказ, унаслідок чого було незаконно позбавлено волі 17 цивільних членів екіпажу пошуково-рятувального судна «Сапфір» у період з 27.02.2022 по 09.03.2022, а також 4 цивільних осіб у період з 27.02.2022 по 28.02.2022, чим порушено вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 ЖК ІV та ст. 75 ДП І, тим самим віддав наказ про вчинення дій, спрямованих на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

За викладених обставин, 09.07.2025 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злояину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України за кваліфікуючими ознаками: жорстоке поводження з цивільним населенням та інше порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене за попередньою змовою групою осіб

В передбаченому законом порядку за допомогою засобів масової інформації, а саме: на сайті Офісу Генерального прокурора було оприлюднено повідомлення про підозру у вчиненні злочину та повістки про виклик ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про явку до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області, для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту, як підозрюваного у кримінальному провадженні.

На виклики ОСОБА_6 не з`явився та не повідомив орган досудового розслідування про причини не явки до органу досудового розслідування.

Крім того, 10.07.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за допомогою електронної пошти, надіслано повістки про виклик та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, та вручено копію повідомлення про підозру його захиснику.

Так, було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 є громадянином російської федерації, проживає на території російської федерації за адресою: АДРЕСА_1 та займає посаду командувача чф вмф зс рф, у зв`язку з чим не є можливим забезпечити його явку до органу досудового розслідування та суду.

Ураховуючи викладене та приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від слідства, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення було подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засідання клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного підтримав в повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також матеріали клопотання про надання дозволу на затримання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 188 КПК України, таке клопотання може бути подано одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 09.07.2025 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злояину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України за кваліфікуючими ознаками: жорстоке поводження з цивільним населенням та інше порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене за попередньою змовою групою осіб

В передбаченому законом порядку за допомогою засобів масової інформації, а саме: на сайті Офісу Генерального прокурора було оприлюднено повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_6 .

Обґрунтованість повідомленої у кримінальному провадженні підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме:

1.протоколами допитів потерпілих: капітана ОСОБА_7 , старшого помічника капітана ОСОБА_8 , третього помічника капітана ОСОБА_9 , боцмана ОСОБА_10 , головного механіка ОСОБА_11 , другого механіка ОСОБА_12 , третього механіка ОСОБА_13 , четвертого механіка ОСОБА_14 , старшого електромеханіка ОСОБА_15 , другого електромеханіка ОСОБА_16 , матроса 1 класу, рятівника судна ОСОБА_17 , мотористів 1 класу ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , матроса 1 класу ОСОБА_21 , механіка ОСОБА_22 та завідувача з лікарської справи ОСОБА_23 , військового священника НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_24 , електромонтера ОСОБА_26 , настоятеля Свято-Троїцького гарнізонного храму ОСОБА_25 та лікаря відділення анестезіології та інтенсивної терапії Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_27 , які описали події затримання цивільного пошуково-рятувального судна «САПФІР».

2.протоколом допиту свідка ОСОБА_35 від 23.06.2022, який надав покази, щодо подій пов`язаних із захопленням пошуково-рятувального судна Сапфір та проведенні дій, щодо його повернення в Україну, зокрема описав процес повернення судна Сапфір.

3.протоколом допиту свідка директора КП «МПРС» ОСОБА_36 від 07.01.2025, який надав покази стосовно подій затримання, утримання та примусовому переміщенні пошуково-рятувального судна Сапфір та його екіпажу, вказав на те, яким чином організовувалась вказана гуманітарна місія, як формувався її склад, які були завдання так як проводилась комунікація з членами екіпажу.

4.протоколом допиту свідка заступника директора з пошуку та рятуванню КП «МПРС» ОСОБА_37 від 07.01.2025, який повідомив, про те, яким чином відбувається пошук і рятування на морі, звідки отримується інформація, порядок дій центру, комунікація з рятувальними суднами тощо.

5.Протоколом допиту свідка начальника штабу в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_38 , який у свої показах повідомив про ВМС ЗС України у 2014 році на території АР Крим, хто з його знайомих залишився служити в рф, та інформацію щодо системи управління ЧФ ВМФ РФ.

6.протоколом огляду документів від 03.03.2022, яким було проведено огляд веб-ресурсів ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , Interfax.com.ua, zaxid.net, ukrinform.ua, youtube.com, Hromadske.ua).

7.протоколом огляду документів від 09.03.2022, яким було проведено огляд веб-ресурсів (sar.gov.ua).

8.протоколом огляду документів від 02.04.2022, яким було проведено огляд веб-ресурсів (5.ua).

9.протоколом огляду Інтернет ресурсу (складеного відповідно вимог протоколу ОСОБА_39 ) від 09.05.2025, яким було оглянуто та збережено нормативно-правові акти РФ, в яких вказані повноваження ОСОБА_6 .

10.протоколом огляду оптичного носія інформації (радіо перемовини) від 16.02.2023, яким було проведено огляд оптичного носія інформація з аудіозаписами радіоперемовин судна Сапфір з іншими військовими РФ.

11.протоколом огляду пошуково-рятувального судна «САПФІР» від 08.06.2022;

12.протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2025, яким потерпілим ОСОБА_7 було впізнано особу, що допитувала його на о. Зміїний ( ОСОБА_6 ).

13.потоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2025, яким потерпілим ОСОБА_10 було впізнано особу, що зустріла його на о. Зміїний ( ОСОБА_6 ).

-висновками судових експертиз:

1.висновком комісійної судово-медичної експертизи №151 від 25.08.2022 відносно потерпілого

ОСОБА_25 висновком комісійної судово-медичної експертизи №158 від 02.09.2022 відносно потерпілого ОСОБА_24 .

3.висновком комісійної судово-медичної експертизи №140 від 18.08.2022 відносно потерпілого ОСОБА_14 .

4.висновком судової психологічної експертизи №24-6260 від 28.02.2025 відносно потерпілого ОСОБА_24 .

5.висновком судової психологічної експертизи №24-6259 від 17.02.2025 відносно потерпілого ОСОБА_40 .

6.висновком судової психологічної експертизи №24-6251 від 28.02.2025 відносно потерпілого ОСОБА_20 .

7.висновком судової психологічної експертизи №24-6248 від 30.01.2025 відносно потерпілого ОСОБА_9 .

8.висновком судової психологічної експертизи №24-6261 від 13.03.2025 відносно потерпілого ОСОБА_19 .

9.висновком судової психологічної експертизи №24-6249 від 31.01.2025 відносно потерпілого ОСОБА_18 .

10.висновком судової психологічної експертизи №24-6261 від 13.03.2025 відносно потерпілого ОСОБА_19

11.висновком судової психологічної експертизи №24-6256 від 25.02.2025 відносно потерпілого ОСОБА_12 .

12.висновком судової психологічної експертизи №24-6255 від 28.02.2025 відносно потерпілого ОСОБА_21 .

13.висновком судової психологічної експертизи №24-6262 від 20.03.2025 відносно потерпілого ОСОБА_13 .

14.висновком судової психологічної експертизи №24-6263 від 31.03.2025 відносно потерпілого ОСОБА_25

15.висновком судової психологічної експертизи №24-6266 від 27.03.2025 відносно потерпілого ОСОБА_16 .

16.висновком судової психологічної експертизи №24-6265 від 15.04.2025 відносно потерпілого ОСОБА_11 .

17.висновком судової психологічної експертизи №24-6254 від 28.05.2025 відносно потерпілого ОСОБА_15 .

18.висновком судової психологічної експертизи №24-6268 від 26.05.2025 відносно потерпілого ОСОБА_14 .

19.висновком судової психологічної експертизи №24-6267 від 26.05.2025 відносно потерпілого ОСОБА_22 .

20.висновком судової військової експертизи №7677/7678 від 26.02.2025.

-довідкою військових спеціалістів Міжвідомчої робочої групи при Офісі Генерального прокурора, відповідно до якої вказано:

-нормативні (керівні) документи якими регламентуються дії командування ВМС РФ, щодо планування та організації бойових дій в акваторії Чорного моря;

-посадові особи, на яких було покладені повноваження вирішення питань військового управління підрозділами ЗС РФ, щодо закриття акваторії Чорного моря у територіальних водах України, зупинки, затримання та перевірки цивільних суден, захоплення в заручники екіпажу судна Сапфір;

-посадова особа, яка уповноважена віддати наказ на захоплення (затримання) цивільного судна іншої держави;

-посадова особа ЗС РФ, яка безпосередньо керувала захопленням (затриманням) судна Сапфір;

-дії командувача ЧФ ВМФ РФ, начальника штабу першого заступника командувача ЧФ, командира угрупування сил розвідки та спеціального призначення що перебувають у причинному зв`язку з незаконним захопленням (затриманням) пошуково-рятувального судна Сапфір;

-фактичні дії військових посадових осіб РФ не відповідали оперативній обстановці;

-алгоритм прийняття рішення про незаконне захоплення (затримання) та переміщення судна Сапфір.

-Довідкою спеціалістів у галузі міжнародного гуманітарного права Global Rights Compliance, згідно якої сторона обвинувачення може розглянути відповідальність ОСОБА_6 в контексті доктрини командної відповідальності за вчинення ним воєнних злочинів та віддання наказів на вчинення таких злочинів пов`язаних із незаконним утриманням екіпажу судна «Сапфір».

-відповідями на запити:

1.відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України КП «МПРС» від 15.06.2022, якою було долучено до матеріалів кримінального провадження аудіозаписи радіообміну з пошуково-рятувальним судном

ОСОБА_41 відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України КП «МПРС» від 08.04.2022, якою було долучено інформацію про координати місцеперебування пошуково-рятувального судна Сапфір та розшифровка повідомлень радіообміну.

3.відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України ВМС ЗС України від 14.04.2022, якою було надано інформацію про військові кораблі ВМФ РФ, що був задіяний в подіях пов`язаних з о. Зміїний та їх командний склад.

4.Відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України В/Ч НОМЕР_5 від 02.05.2022, якою було надано інформацію стосовно радіообміну в період 24.02.2022 25.02.2022.

5.відповідь на доручення в порядку ст. 71 КПК України від 06.09.2022, якою Управлінням кримінального аналізу було долучено матеріали OSINT, з приводу місць незаконного утримання громадян України на території РФ та відповідних посадових осіб вказаних установ, а також нормативно-правові акти цих установ.

6.Відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України КП «МПРС» від 16.01.2025, якою було долучено інформацію про підстави проведення пошуково-рятувальної місії судном

ОСОБА_42 відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України в/ч НОМЕР_6 від 30.01.2025 №222/10Д/768, якою було надано інформацію стосовно осіб (з числа командування ЧФ ВМФ ЗС РФ), які мають безпосереднє відношення до скоєних кримінальних правопорушень.

8.аналітичною довідкою Національного екологічного центру №24-136 від 11.11.2024, якою було надано супутникові знімки розташування рятувального судна Сапфір на території ТОТ АР КРИМ

9.відповідь на виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України від 17.09.2024, якою було надано інформацію (анкетні, паспортні та контактні дані) про військовослужбовців РФ що мають відношення до кримінального провадження.

10.матеріалами виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України від 25.05.2022 №5/3, яким Загін Морської охорони ДПС України, надав інформацію про події пов`язані з пошуково-рятувальним судном Сапфір.

11.матеріалами виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України від 20.06.2023 №3145/38/103-23, на виконання якого, інспектором УБК в Одеській області, складено протокол огляду від 19.06.2023, в якому міститься інформацію про екіпаж та судно Сапфір в АР Крим.

12.відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України ДУ «Держгідрографія» від 11.02.2025, якою було надано інформацію про військову обстановку в Чорному морі на час подій кримінального правопорушення.

13.відповідь на запит в порядку ст. 93 КПК України Командування ВМС ЗСУ від 30.09.2024, якою було надано інформацію про командирів військових кораблів ВМФ РФ, задіяних з 26.02.2022 поблизу о. Зміїний.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 є громадянином російської федерації, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, згідно наявних матеріалів, його місцезнаходження на даний час не відоме, за викликами підозрюваний не з`являється, слідчий суддя приходить до переконання, що останній на даний час переховується від органу досудового розслідування, а також отримавши відомості про звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до початку розгляду такого клопотання, продовжуватиме переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, наведені у клопотанні доводи та матеріали, додані до клопотання, дають достатні підстави слідчому судді вважати наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню з встановленням відповідного строку дії ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене заступником начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 27.02.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 20.12.2025 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1