Березівський районний суд Одеської області
21.08.2025
Справа № 494/1895/25
Провадження № 1-кс/494/412/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2025 р. м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000469 від 20.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 року слідчий СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Березівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000469.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді справу визначено слідчому судді ОСОБА_1 та призначено на 21.08.2025 року.

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 20.08.2025 року, приблизно об 11:00 год. ОСОБА_5 рухався за кермом автомобіля марки ВАЗ-2104 білого кольору, д.з. НОМЕР_1 по вул. Молодіжній в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, був зупинений екіпажом сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області за порушення правил дорожнього руху, а саме через відсутність переднього бамперу автомобіля, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. У вказаному екіпажі СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області перебували інспектори СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 (посвідчення ОДП №030190 від 24.08.2023, дійсне до 24.08.2027, спеціальний жетон №0042009), капітан поліції ОСОБА_9 (посвідчення ОДП №028641 від 13.06.2023, дійсне до 13.06.2027, спеціальний жетон №0042107), які відповідно до книги нарядів ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, перебуваючи у форменому одязі працівників сектору реагування патрульної поліції з нагрудними жетонами, 20.08.2025 року несли службу з патрулювання території Березівського району Одеської області, яка знаходиться на території обслуговування ВП №2, які зупинили дане авто з метою складання адміністративних матеріалів. Виконуючи свої службові обов`язки відповідно до: - ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» назвали свої прізвища, посади, спеціальні звання пред`явивши при цьому свої службові посвідчення; - п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; - п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи, спрямовані на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; - п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» - поліція має право використовувати такі превентивні заходи, як перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; - п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» - поліцейський має право провести перевірку документів особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; поліцейський має право якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; - ч. 1 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» - поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням поліцейським візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Про що, ОСОБА_5 було повідомлено та запропоновано вийти з автомобіля, на що останній вийшов з салону автомобіля до працівників поліції та під час спілкування з ротової порожнини ОСОБА_5 було відчутно різкий запах алкоголю, у зв`язку з чим інспектори СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_5 пройти тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що останній погодився, однак у зв`язку з тим, що газоаналізатор «Драгер» вимкнувся, інспектор ОСОБА_8 зателефонував до начальника СРПП ВП №2 майора поліції ОСОБА_10 (посвідчення ОДП №035243 від 18.12.2024, дійсне до 18.12.2028, спеціальний жетон №0092292), який 20.08.2025, згідно книги нарядів ВП №2, заступив відповідальним від керівництва, щоб скористатись іншим газоаналізатором «Драгер», який в подальшому передав ОСОБА_10 інспекторам СРПП ВП №2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і за допомогою якого ОСОБА_5 пройшов тестування на стан сп`яніння, результат склав 1,67 проміле алкоголю. Крім цього, згідно Інформаційної підсистеми Національної поліції «Цунамі» працівниками СРПП ВП №2 було встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку як «ухилянт» за ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим останньому було запропоновано проїхати до ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для перевірки документів. В цей час, ОСОБА_5 , ігноруючи законні вимоги поліцейських СРПП ВП №2, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не бажаючи виконувати законну вимогу поліцейських, почав вести себе агресивно та 20.08.2025 року о 12:15 год. почав втікати з місці події та на вимогу поліцейських зупинитись не реагував. Під час втечі, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є інспекторами СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, а ОСОБА_10 є начальником СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області та виконує покладені на нього Законом України «Про Національну поліцію» службові обов`язки, ОСОБА_5 , з мотивів явної неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, 20.08.2025 о 12:16 год., діставши із задньої кишені штанів газовий балончик, розпилив сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , заподіявши їм легкі тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юнктиви І ступеню обох очей та зіву. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

20.08.2025 року ОСОБА_5 затримано. 21.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 21.08.2025 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні 21.08.2025 року частково визнав свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, розповів про обставини вчиненого ним діяння, але вказав, що його дії про розпилювання газу не було здійснено на адресу поліцейських задля нанесення тілесних ушкоджень. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи захисник та підозрюваний - не заявляли. Водночас, ОСОБА_5 та його захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, оскільки останній не збирається перешкоджати досудовому розслідуванню. Обґрунтуванням застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту зазначено захисником необхідністю підробітками. Ризики, передбачені ст.177 КПК України не підтверджені та необґрунтовані слідчим, прокурором.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000469, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

Слідчим суддею встановлено, що на розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000469 від 20.08.2025 року, у якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000469 вбачається, що 20.08.2025 року, приблизно об 11:00 год. ОСОБА_5 рухався за кермом автомобіля марки ВАЗ-2104 білого кольору, д.з. НОМЕР_1 по вул. Молодіжній в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, був зупинений екіпажом сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області за порушення правил дорожнього руху, а саме через відсутність переднього бамперу автомобіля, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. У вказаному екіпажі СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області перебували інспектори СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 (посвідчення ОДП №030190 від 24.08.2023, дійсне до 24.08.2027, спеціальний жетон №0042009), капітан поліції ОСОБА_9 (посвідчення ОДП №028641 від 13.06.2023, дійсне до 13.06.2027, спеціальний жетон №0042107), які відповідно до книги нарядів ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, перебуваючи у форменому одязі працівників сектору реагування патрульної поліції з нагрудними жетонами, 20.08.2025 року несли службу з патрулювання території Березівського району Одеської області, яка знаходиться на території обслуговування ВП №2, які зупинили дане авто з метою складання адміністративних матеріалів. Виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_5 було повідомлено та запропоновано вийти з автомобіля, на що останній вийшов з салону автомобіля до працівників поліції та під час спілкування з ротової порожнини ОСОБА_5 було відчутно різкий запах алкоголю, у зв`язку з чим інспектори СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_5 пройти тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що останній погодився, однак у зв`язку з тим, що газоаналізатор «Драгер» вимкнувся, інспектор ОСОБА_8 зателефонував до начальника СРПП ВП №2 майора поліції ОСОБА_10 (посвідчення ОДП №035243 від 18.12.2024, дійсне до 18.12.2028, спеціальний жетон №0092292), який 20.08.2025, згідно книги нарядів ВП №2, заступив відповідальним від керівництва, щоб скористатись іншим газоаналізатором «Драгер», який в подальшому передав ОСОБА_10 інспекторам СРПП ВП №2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і за допомогою якого ОСОБА_5 пройшов тестування на стан сп`яніння, результат склав 1,67 проміле алкоголю. Крім цього, згідно Інформаційної підсистеми Національної поліції «Цунамі» працівниками СРПП ВП №2 було встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку як «ухилянт» за ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим останньому було запропоновано проїхати до ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для перевірки документів. В цей час, ОСОБА_5 , ігноруючи законні вимоги поліцейських СРПП ВП №2, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не бажаючи виконувати законну вимогу поліцейських, почав вести себе агресивно та 20.08.2025 року о 12:15 год. почав втікати з місці події та на вимогу поліцейських зупинитись не реагував. Під час втечі, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є інспекторами СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, а ОСОБА_10 є начальником СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області та виконує покладені на нього Законом України «Про Національну поліцію» службові обов`язки, ОСОБА_5 , з мотивів явної неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, 20.08.2025 о 12:16 год., діставши із задньої кишені штанів газовий балончик, розпилив сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , заподіявши їм легкі тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юнктиви І ступеню обох очей та зіву.

20.08.2025 року ОСОБА_5 затримано. 21.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що 21.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та оригінали матеріалів кримінального провадження №0000469, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність прокурором обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 345 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 20.08.2025 року в АДРЕСА_1 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 21.08.2025 щодо тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_10 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 21.08.2025 щодо тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 21.08.2025 щодо тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду відео з бодікамери працівників СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Однак, на підтвердження вказаних ризиків, передбачених п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які би свідчили, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, суду. Також, посилання на те що останній має судимість хоча і свідчить про наявність кримінального минулого у підозрюваного, однак вирок винесений ще у 2004 році, фактично 21 рік тому.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання та стійкі соціальні зв`язки у місці свого проживання, про що останній також повідомив під час розгляду клопотання.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім заявлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;

-пред`явлення йому підозри у вчиненні, в тому числі нетяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років;

-станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 виповнилося 48 років; має неофіційну сім`ю та проживає разом з матір`ю.

-підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідування кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, частиною 1 ст. 8 КПК України встановлено: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із заперечень захисника, підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховуючи матеріали кримінального провадження за №0000469 вбачається, що ОСОБА_5 раніше судимий, однак судимість погашена, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та має стійкі соціальні зв`язки.

За таких обставин, в даному конкретному випадку може свідчити про можливість належного виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків при обранні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже, заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного, а тому у слідчого судді відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доводи прокурора та слідчого не підтверджені доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, однак має усталене місце проживання та його поведінка в судовому засіданні свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, прокурор та які б унеможливлювали його перебування за межами слідчого ізолятору під час судового розгляду, відтак ні в самому клопотанні, ні слідчим, прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до останнього передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_5 залишати своє місце проживання цілодобово та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що застосування запобіжного заходу, саме у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Водночас, посилання захисника та підозрюваного на застосування нічного домашнього арешту є безпідставним та таким, що зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя також враховує при застосуванні цілодобового домашнього арешту, що останній офіційно не працює, не навчається та не здійснює іншої роботи у денний час. Доказів зворотнього не надано.

Також, підозрюваний зазначив, що останній має закордонний паспорт для виїзду за кордон та приблизно 2 роки тому виїжджав за кордон, коли офіційно працював.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні та покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із місця проживання: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими в даному кримінальному провадженні, оскільки як зазначив у судовому засіданні, останній їх знає; а також негайно здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 195, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000469 від 20.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні, а також виконувати покладені на нього обов`язки.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за викликом до СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими в даному кримінальному провадженні;

Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити строк дії ухвали суду тривалістю - до 19.10.2025 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1