Справа № 192/2269/25
Провадження № 1-кс/192/283/25
Ухвала

Іменем України

"01" вересня 2025 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 25 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

за участю:

власника майна ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Прокурор зазначив, що 25 серпня 2025 року до ВП №1 ДРУП №1 надійшло повідомлення про те, що 25 серпня 2025 року на блок-посту, який розташований на автошляху М-30, 958 км в с. Нове, Дніпровського району, Дніпропетровської області, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , яка надала для перевірки працівникам поліції посвідчення водія з ознаками підробки, а саме колір не відповідає встановленому зразку посвідчення водія.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000180 від 25 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Тому просив з метою збереження речових доказів, накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор, який про час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Власник майна, в судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечувала.

Вислухавши власника майна, ознайомившись з клопотанням, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речового доказу по справі, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , з метою забезпечення кримінального провадження, а саме попередження можливості його знищення, пошкодження та внесення в них непоправимих змін.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 25 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, внесено відомості (а. с. 4).

З клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, вбачається, що під час огляду місця події 25 серпня 2025 року старшим слідчим у ОСОБА_4 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке належить їй, про що вона зазначила в своїх поясненнях (а. с. 9-11, 16).

Враховуючи те, що вилучене майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки має сліди підробки, а також містить інші відомості, які необхідні для доказування кримінального правопорушення, тому дане майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України і тому є речовим доказом по справі, у зв`язку з чим є підстави для його арешту.

Постановою дізнавача від 25 серпня 2025 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 приєднано до кримінального провадження №0000180, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2025 року, як речовий доказ (а. с. 17).

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що тимчасове вилучене у ОСОБА_4 25 серпня 2025 року майно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню і тому доводи прокурора про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речового доказу є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає, що оскільки арешт накладається з метою збереження речових доказів, тому визначений прокурором спосіб арешту майна, а саме позбавлення права користування та розпорядженням майном є обґрунтованим, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на тимчасове вилучене майно ОСОБА_4 шляхом заборони користування, розпорядження майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 171-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 25 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_4 .

Заборонити власнику розпорядження та користування посвідченням водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , заінтересованих осіб проінформувати про накладення арешту, шляхом направлення копії даної ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1