ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2249/25 Справа № 932/4013/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000153 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Сергіївка Погранічного району Приморського краю, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та на підставі ч.1 ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності та закрити кримінальне провадження.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з мотивувальної частини вироку вбачається, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, 13.04.2023 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, отже, з урахуванням положень ч.2 ст.49 КК України загальні строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у цьому кримінальному провадженні закінчились 13.04.2025 року.

Вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

За обставин, викладених у вироку, 13.04.2023 року, приблизно о 16.40 годин, ОСОБА_8 , перебуваючи в автомобілі, біля будинку 112 по пр. Гагаріна в м.Дніпро, разом із раніше знайомою потерпілою ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, сидячи на передньому пасажирському сидінні, схопив ОСОБА_9 за шию обома руками, після чого схопив ОСОБА_9 правою рукою за губи, ніс та щоки. Після чого продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , знаходячись на вулиці, біля будинку 112 по пр. Гагаріна в м.Дніпро, стоячи навпроти ОСОБА_9 схопив її лівою рукою за плечі та шию, та потягнув у бік. Після чого, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_9 правою рукою за передпліччя лівої руки та вивернув її в лівий бік. Внаслідок дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України, на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно із матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, - 13.04.2023 року, таким чином, на момент ухвалення судом першої інстанції вироку - 01.05.2025 року минуло два роки з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, також ОСОБА_8 не ухилявся від досудового розслідування чи суду, окрім того, суду не надано вироку, який набрав законної сили, на підтвердження вчинення ОСОБА_8 нового злочину в цей період, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

13.08.2025 року до Дніпровського апеляційного суду від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява, в якій зазначено, що він не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 К України та, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України підлягає скасуванню, згідно із п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4