Справа № 953/1346/25
Провадження № 1-кп/953/636/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового процесу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 06.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою середньою освітою, який працює у КП «Харковські теплові мережі» на посаді слюсаря-сантехніка, не єінвалідом,одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення шахрайство за таких обставин.

23.11.2024 року приблизно о 09:00 год. обвинуваченого як слюсаря-сантехніка було направлено для виконання ремонтних робіт з метою усунення протікання водопровідних труб у квартирі АДРЕСА_2 .

Під час виконання цих робіт ОСОБА_3 познайомився з мешканцем квартири ОСОБА_4 . У подальшому, враховуючи, що КП «ХТМ» не здійснює заміну сантехнічних водопровідних труб за власний рахунок, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами потерпілого для особистого збагачення запропонував ОСОБА_4 свої приватні послуги щодо заміни труб з закупівлею необхідних матеріалів, не маючи наміру їх виконувати.

25.11.2024 року приблизно о 16:00 ОСОБА_3 за місцем проживання потерпілого по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків, шляхом обману під приводом придбання сантехнічних водопровідних труб для їх подальшої заміни заволодів грошима ОСОБА_4 на суму 10 000 грн.

У подальшому обвинувачений не виконав жодних дій, спрямованих на проведення обумовлених ремонтних робіт, придбання матеріалів або повернення коштів потерпілому. Одержаними грошима ОСОБА_3 у період з 25.11.2024 року до 06.01.2025 року розпорядився на власний розсуд і своїми діями завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 10 000 грн.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 також надала до суду заяву про беззаперечну згоду з установленими органом досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України і згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З огляду на зазначене, оскільки учасники кримінального провадження не оспорюють встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин справи, обізнані із правовими наслідками застосування передбаченої ст. 302 КПК України спеціальної процедури, суд, переконавшись у добровільності їх позиції, вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у межах висунутого звинувачення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд керується такими нормами матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Під час обрання винній особі заходу примусу суд, як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. У розумінні наведеної правової норми критеріями визначення тяжкості правопорушення є класифікація, наведена у ст. 12 КК України, а також особливості конкретного злочину чи проступку. Врахування у цьому контексті особливостей кожного кримінального правопорушення, що не впливають на кваліфікацію, проте демонструють ставлення винного до скоєного, характеризують обстановку, спосіб вчинення, наслідки протиправного діяння, становище і поведінку потерпілого тощо, є необхідним проявом індивідуалізації кримінального покарання.

Оцінюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення відповідно до наведених вище орієнтирів, суд бере до уваги, що вчинене ОСОБА_3 діяння згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Водночас суд враховує такі особливості конкретного правопорушення. Обвинувачений, з огляду на свої професійні знання слюсаря-сантехніка, усвідомлював об`єктивну необхідність замінити водопровідні труби у квартирі сім?ї Мережко якнайшвидше для запобігання ризикам їх прориву й заливання квартир потерпілого й інших мешканців будинку. Розумів ОСОБА_3 і те, що ОСОБА_4 розраховував на добросовісне виконання ним домовленості, чекаючи на виконання ремонтних робіт, не звертався з цього приводу до інших осіб, а у подальшому буде змушений нести додаткові витрати на відповідні роботи і матеріали. Водночас та обставина, що обвинувачений є працівником КП «ХТМ», полегшувало обман потерпілого, і ОСОБА_3 скористався цим. Зазначене, на переконання суду, демонструє цинізм протиправної поведінки обвинуваченого, безвідповідальність і байдужість до можливих наслідків нездійснення своєчасної заміни труб для потерпілого й інших осіб.

Бере суд до уваги і відомості, що характеризують особу ОСОБА_3 . Зокрема, обвинувачений раніше не судимий, офіційно працевлаштований, не має негативних характеристик за місцем проживання, на диспансерних психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не є особою з інвалідністю, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як обставини, що відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття ОСОБА_3 і добровільне повне відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, у справі не встановлено.

У санкції ч. 1 ст. 190 КК України законодавець передбачає п`ять альтернативних за видом покарань:

- штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин;

- виправні роботи на строк до двох років;

- пробаційний нагляд на строк до трьох років;

- обмеженням волі на строк до трьох років.

З огляду на зазначені вище особливості цього конкретного проступку суд вважає недостатнім для досягнення визначеної у ч. 2 ст. 50 КК України мети призначення обвинуваченому найбільш м`якого покарання у виді штрафу.

Водночас, враховуючи притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності вперше, повне визнання ним винуватості, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність тяжких чи непоправних наслідків скоєного й обставин, що обтяжують покарання, а також позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні ОСОБА_3 суворого покарання, суд обирає обвинуваченому захід примусу у виді громадських робіт у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідне покарання суд вважає пропорційним, співмірним тяжкості і наслідкам протиправного діяння, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрат на залучення експерта та інших процесуальних витрат у справі не понесено, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і правових підстав для його обрання, враховуючи застосований щодо ОСОБА_3 вид покарання і процесуальні позиції сторін, суд не знаходить.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і поставлення засудженого на облік за місцем відбування покарання.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення остаточного рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1