Справа № 761/3565/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21 січня 2025 року вх. №3684-25/к

У С Т А Н О В И В:

24.01.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_4 (справа №761/3565/25) на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.01.2025.

Зі змісту скарги вбачається, що 21.01.2025 ОСОБА_4 подала до ТУ ДБР, розташованому у м. Києві, заяву від 21.01.2025 (№3684-25/к) щодо вчинення суддями Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, з посиланням на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів у судовій справі №300/4659/23. Оскільки відомості до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато, заявник просить зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР за заявою від 21.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_4 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 було скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. В ухвалі зазначено, що слідчим суддею у рішенні наведено узагальнені висновки без їх належного обґрунтування щодо обставин, викладених в заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити.

Уповноважена особа ТУ ДБР, розташованому у м. Києві, у судове засідання не з`явилась, що не є перешкодою для розгляду скарги

З матеріалів справи та правової позиції ОСОБА_4 , викладеної в письмових поясненнях, вбачається наступне.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року (справа №300/4659/23, адміністративне провадження №К/990/16660/24) було задоволено позов ОСОБА_4 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі НАЗЯВО) про визнання протиправними та скасування рішення Комітету з питань етики від 24 травня 2023 року та рішення від 27 червня 2023 року щодо дисертації ОСОБА_4 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року було частково скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року та в цій частині ухвалено нове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2024 року у справі №300/4659/23 (адміністративне провадження №К/990/16660/24) за позовом ОСОБА_4 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про визнання протиправними та скасування рішеньбуло відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою НАЗЯВО.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 20 грудня 2024 року була частково задоволена касаційна скарга НАЗЯВО та скасовані рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року, а справу №300/4659/23 за позовом ОСОБА_4 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про визнання протиправними та скасування рішень направити на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Постанова набрала законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

21.01.2025 ОСОБА_4 подала до ТУ ДБР, розташованому у м. Києві, заяву від 21.01.2025 (№3684-25/к) щодо вчинення суддями Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, з посиланням на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів у справі №300/4659/23 за касаційною скаргою Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, які прийняли ухвалу про відкриття касаційного провадження від 14.05.2024 та постанову від 20.12.2024. У заяві наведений аналіз змісту рішень судів трьох інстанцій.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

За змістом ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя доходить висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст.2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, зі змісту скарги, поданої до слідчого судді вбачається, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2025 викладені обставини про вчинення кримінальних правопорушень суддями Верховного Суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , передбачених ч.1 ст.366 КК України. При цьому, заявниця стверджує, що вказані нею процесуальні документи суду у конкретній справі містять завідомо неправдиві відомості.

Проте, слідчий суддя вважає, що викладені у скарзі обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається із тексту скарги та заяви від 21.01.2025, то наведені в них твердження про можливе вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються виключно на суб`єктивному уявленні заявниці щодо правомірності дій під час здійснення суддями професійної діяльності та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Згідно із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Крім того, слід зазначити, що ст.124 Конституції України та ст.5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються, як і оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі.

Зі змісту поданої заяви про злочин вбачається, що її доводи фактично зводяться до незгоди з ухваленим суддями рішенням під час здійснення ними правосуддя та відповідними процесуальними діями суддів.

При цьому, слідчий суддя вважає, що наполегливі твердження заявниці щодо відсутності в її заяві будь-якої незгоди з рішеннями суду, суперечать її правовій позиції щодо правильності та підтримки судових рішень, які скасовані, за відсутності передбаченого законодавством механізму оскарження рішень суду вищої інстанції.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою від 21.01.2025 відсутні, а тому в задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21 січня 2025 року вх. №3684-25/к.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1