Справа № 442/2441/25
Провадження № 1-кп/442/231/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000157 від 19.02.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушів, Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобо"язаного, позапартійного, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357, частиною 2 статті 263 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4

- обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та день, приблизно в лютому 2025 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці на одній з вулиць у місті Дрогобичі Львівської області, знайшов посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , виданого 08.11.2007 Львівським обласним військовим комісаром, приніс до місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме, посвідчення учасника бойових дій, яке є документом, що видається відповідно до п.З Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 та яке підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації, шляхом несанкціонованого вклеювання своєї фотокартки у даному посвідченні, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (посвідчення учасника бойових дій).

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України.

Крім цього, 18.02.2025 приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Дрогобицького заводу автомобільних кранів, що за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, м. Дрогобич, вул. Спортивна, 2А, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував в іншій кімнаті вказаного вище приміщення та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, таємно, викрав із рюкзака ОСОБА_6 , банківську карту № НОМЕР_2 (з безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої є АТ "СЕНС БАНК", яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

У подальшому, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, 19.03.2025 приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , взяв банківську картку та пішов з її допомогою розраховуватися за товари в магазинах у своїх особистих інтересах.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у привласненні з корисливих мотивів банківської картки АТ «СЕНС БАНК», яка є офіційним документом та належить потерпілому ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України.

Крім цього, 18.02.2025 приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував в іншій кімнаті приміщення Дрогобицького заводу автомобільних кранів, що за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, м. Дрогобич, вул. Спортивна, 2А, та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, таємно, викрав із рюкзака ОСОБА_6 , паспорт громадянина України серії № НОМЕР_3 , виданий 24.02.2015 Сихівським РВ у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вирішив залишити собі і який заховав у кишеню своєї куртки, та направився до свого місця проживання, де у подальшому розпорядилася ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному заволодінні паспортом шляхом його викрадення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною З статті 357 КК країни.

Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471- XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі - Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 зі змінами (далі - Інструкція), без передбаченого законом дозволу, в невстановлений досудовим розслідуванням час та день, приблизно в лютому 2025 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці на одній з вулиць у місті Дрогобичі Львівської області, знайшов кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, ОСОБА_3 всупереч вимогам зазначеної вище Інструкції, умисно, без передбаченого законом дозволу, носив при собі вказаний кастет до 16 години 45 хвилини 19 лютого 2025 року, а саме до проведення огляду місця події неподалік міського озера по вул. Богдана Хмельницького в місті Дрогобичі Львівської області, під час якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції вказану холодну зброю.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у носінні кастета без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Претензій матеріального харектеру не має. При обранні міри покарання покладаються на думку суду.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357, частиною 2 статті 263 КК України,.

Його дії вірно кваліфіковано за:

- частиною 1 статті 358 КК України, оскільки він підробив офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання.

- частиною 1 статті 357 КК України, оскільки він привласнив з корисливих мотивів банківську картку АТ «СЕНС БАНК», яка є офіційним документом та належить потерпілому ОСОБА_6 ,

- частиною 3 статті 357 КК України,. оскільки він незаконно заволодів паспортом шляхом його викрадення.

- частиною 2 статті 263 КК України, оскільки він носив кастет без передбаченого законом дозволу.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставинами, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, а саме: дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має середню освіту, не працює, неодружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставини, що обтяжують покарання, його ставлення до вчиненого ним діяння, думку потерпілого, те, що тяжких наслідків від вчиненого не настало, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статті 75 та 76 КК України.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 358, частини 1 статті 357, частини 3 статті 357, частини 2 статті 263 КК України і призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік

-за частиною 1 статті 357 КК України -у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік

-за частиною 3 статті 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік

-за частиною 2 статті 263 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК Україниа шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта у розмірі 2 387.70 грн. та 4775.40 грн., всього 7163.10 (сім тисяч сто шістдесят три ) гривні 10 копійок.

Речові докази :

- DVD -R диск з відеозаписом огляду місця події від 19.02.2025 року та DVD -R диск з відеозаписом з бодікамер поліцейського події, що мала місце 19.05.2025 року, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000157 від 19.02.2025 року.

- предмет ззовні схожий на металевий кастет, який було поміщено в картонну коробку та який зберігається в камері схову речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області , знищити.

- сумку - барсетку коричневого кольору з наявними в ній паспортом громадянина України на ім"я ОСОБА_6 , банківську карту " Sense Bank" синього кольору, та яка зберігається в камері схову речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, повернути власнику ОСОБА_6

- посвідчення учасника бойових дій на ім"я ОСОБА_5 , яке зберігається в камері схову речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, знищити

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбаченихст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1