У Х В А Л А

Справа № 149/1888/25

Провадження №1-кс/149/364/25

17.06.2025 р. м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні № 0000295 від 13.06.2025 року, кваліфікованому за ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області найшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000295 за фактом незаконної порубки дерева.

12.06.2025 під час проведення огляду місця події лісового господарства між селами Стара Гута та Кожухів Хмільницької ТГ виявлено та вилучено: автомобіль марки HYUNDAI TERRACA, чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить гр. ОСОБА_5 ; причіп марки ПАВАМ чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 , належить гр. ОСОБА_5 , у якому наявні порізи дерев листяних пород, а саме ясена у кількості 7 штук з діаметрами: 73см, 62см, 77см, 53см, 59см, 51см, 66см та іншими дровами цієї самої породи; бензопилу ланцюгову марки STIHL помаранчево-білого кольору.

Вказані речі постановою слідчого від 13.06.2025 визнані речовими доказами в криінальному провадженні № 0000295, а тому з метою їх збереження слідчий просить накласти на них арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий просить накласти арешт на речі, вилучені в ході досудового розслідування кримінального провадження№ 0000295, які постановою слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 13.06.2025 визнані речовими доказами в цьому ж кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п. 1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правовою підставою арешту майна є достатність підстав вважати, що вказане майно необхідне для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, крім того визнане речовими доказами у кримінальному проваджені.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає, аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати саме цей захід забезпечення кримінального провадження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції

Враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що слідчий просить накласти арешт на майно, яке визнано речовим докаом в даному кримінальному провадженні, наявність достатніх переконливих доказів існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, речові докази відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою досягнення мети кримінального провадження наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та накласти арешт на вказані речові докази.

Разм з тим, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для вилучення автомобіля марки HYUNDAI TERRACA у власника. Враховуючи встановлені обставини та характер кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України, а також те, що власник транспортного засобу на даний час має процесуальний статус свідка, здійснює догляд за сином, який є особою з інвалідністю з дитиниства, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане становитиме надмірне та непропорційне втручання у право власності ОСОБА_5 , а тому вважає за необхідне передати вказаний транспортний засіб йому на відповідальне зберігання.

Передача речового доказу у виді транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику майна не скасовує накладеного на нього арешту та не знімає заборони його відчудження та розпорядження ним.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідча суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити частково.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки HYUNDAI TERRACA, чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить гр. ОСОБА_5 ; причіп марки ПАВАМ чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 , належить гр. ОСОБА_5 , у якому наявні порізи дерев листяних пород, а саме: ясена у кількості 7 штук з діаметрами: 73см, 62см, 77см, 53см, 59см, 51см, 66см та іншими дровами цієї самої породи; бензопилу ланцюгову марки STIHL помаранчево-білого кольору.

Автомобіль марки HYUNDAI TERRACA, чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 - передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , заборонивши користуватись, відчужувати чи розпоряджатись вказаним майном.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Зобов`язати ОСОБА_5 , як відповідальну особу за збереження арештованого майна, зберігати транспортний засіб в тому виді, якому він прийняв на зберігання, і не перешкоджати слідчим органам у доступі до даного речового доказу.

Решту речових доказів залишити для зберігання на території Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, м. Хмільник, вул. Небесної сотні, 47.

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1