Справа № 752/3597/25
Провадження по справі № 1-кс/752/3619/25
У Х В А Л А

іменем України

"09" травня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Такром Україна» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000205 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України

за участю:

представника власника майна - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

встановив:

22.04.2025 ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ТОВ «Такром Україна» подала до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання про скасування арешту майна.

В обґрунтування вимог зазначила, що 26.02.2025 па підставі ухвали слідчого судді проведений обшук за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Такром Україна» за адресою: Полтавська область, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 8 за наслідками якого виявлені на вилучені та паперові носії інформації (господарська-договірна документація) два конверти з грошима, блокноти і папка з чорновими записами, посадові інструкції та особова справа, грошові кошти в сумі 72500грн., флеш-накопичувач на якому записано інформацію з комп`ютера бухгалтера ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , код доступу до телефону: « НОМЕР_4 », ноутбук марки «ASUS Vivobook» S/N 12NBN0CV10764547E, пароль «1204» із зарядним пристроєм, ноутбук марки «DELL» S/N JD439S2, пароль «1403» із зарядним пристроєм та флеш-накопичувачем «tacrom».

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2025 (справа № 752/3597/25, провадження № 1-кс/752/2005/25) на вищезазначене майно накладений арешт.

Представник вважає, що арешт накладений необґрунтовано, оскільки слідчий суддя надавав дозвіл на відшукання господарсько-договірної документації. Щодо електронних носіїв інформації, то відповідно до ухвали слід було відшукати ті, які містять відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, з метою зняття та збереження інформації, що має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні. Щодо коштів, то в ухвалі суду було вказано про те, що вони можуть бути відшукані та вилучені лише у разі наявності ознак того, що вони здобуті під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке розслідується у даному провадженні.

Враховуючи, що під час обшуку слідчому було надано доступ до інформації, яка міститься на електронних носіях інформації, про що свідчать дані протоколу обшуку та додаток до нього, слідчий, який проводив обшук мав можливість на місці відшукати відповідну інформацію у телефонах та ноутбуках, а не вилучати їх. Даних про те, що є потреба у експертному дослідженні, подоланні логічного паролю тощо на вказаних пристроях, прокурором або слідчим не надано. Тому, вилучення слідчим телефонів та ноутбуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Такром Україна» під час обшуку відбувалося незаконно, безпідставно.

Також вважає, що слідчий мав достатньо часу для того, щоб все ж таки оглянути інформацію, яка містилася у мобільному телефоні та двох ноутбуках, а якщо вона має доказове значення, вилучити її та зберегти. Підозра посадовим особам ТОВ «Такром України» у даному провадженні не повідомлена. За таких обставин представник вважає, що мета арешту, яка визначена як збереження речового доказу, може бути досягнута шляхом вилучення та збереження інформації, оскільки саме вона може мати доказове значення, а мобільний телефон та ноутбуки є лише пристроями, на яких зберігається інформація. Вилучена інформація, яка містилася у телефоні та ноутбуках, якщо вона була відшукана, може зберігатися окремо від вказаних пристроїв. Вважає, що подальший арешт порушує право ТОВ «Такром Україна» на мирне володіння майном. Потреба у арешті майна відпала, тому просить його скасувати та повернути майно власнику.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 підтримав вимоги про скасування арешту, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_5 який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи арешт таким, що накладений обґрунтовано. Також вказував на те, що у справі постановою слідчого віл 17.04.2025 призначена судова економічна експертиза, тому вважати, що потреба у арешті майна відпала, є безпідставним

Розглянувши клопотання, вислухавши доводи представника власника майна, заперечення прокурора, дослідивши додані сторонами письмові документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за наявності хоча б однієї з таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Так, слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування перевірялася посадових осіб ТОВ «ТАКРОМ УКРАЇНА» до вчинення кримінального правопорушення та ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Такром Україна» за адресою: Полтавська область, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 8

Згідно даних протоколу обшуку від 26.02.2025 за вищезазначеною адресою виявлено та вилучено фінансово-господарську, договірну, документацію, два конверти з грошима 4870 грн. та 9 000 грн., блокноти і папка з чорновими записами, посадові інструкції та особові справи, грошові кошти в сумі 72500грн., флеш флеш-накопичувач на якому записано інформацію з комп`ютера бухгалтера ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max», серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , код доступу до телефону: « НОМЕР_4 », ноутбук марки «ASUS Vivobook» S/N 12NBN0CV10764547E, пароль «1204» із зарядним пристроєм, ноутбук марки «DELL» S/N JD439S2, пароль «1403» із зарядним пристроєм та флеш-накопичувачем «tacrom».

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 26.02.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000205 від 06.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.03.2025 частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт із забороною користування та розпорядження майном, зокрема паперовими та електронними носіями інформації, грошовими коштами з метою їх збереження як речового доказу.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя вважав доведеним, що мобільний телефон та ноутбуки є об`єктами електронного збереження інформації, та відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені, а саме щодо заволодіння грошовими коштами ПАТ «УКРНАФТА» та АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» шляхом зловживання посадовими особами ТОВ «ТАКРОМ Україна», ПАТ «УКРНАФТА» та АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.

Щодо грошових коштів, слідчий суддя вказав, вони могли бути здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки представниками ТОВ «ТАКРОМ Україна» ані під час проведення обшуку, ані в ході розгляду даного клопотання не підтверджено законність їх джерела походження.

За вказаних обставин слідчий суддя відхиляє доводи представника власника майна, про те, що арешт був накладений необґрунтовано.

Надаючи оцінку доводам представників власника майна з приводу того, що подальша потреба у збереження вилученого майна як речового доказу відпала, слідчий суддя дійшов до наступного.

Так, на момент вирішення питання про накладання арешту на майно, прокурор стверджував, що мобільний телефон та ноутбуки, окрім того, що були оглянуті слідчим під час обшуку, ще оглядається додатково на предмет виявлення інформації, яка має доказове значення, але враховуючи обставини його вилучення, неповідомлення посадовим особам ТОВ «Такром Україна» про підозру, телефон та ноутбуки вважалися тимчасово вилученим майном, та їх подальше утримання органом досудового розслідування без вирішення питання про арешт, було неможливим.

В судовому засіданні під час розгляду даного клопотання про скасування арешту, прокурор не довів, що у телефоні та ноутбуках була виявлена інформація, яка має доказове значення, пославшись на те, що матеріали кримінального провадження передані до експертної установи. Такий довід слідчий суддя відхиляє, оскілки проведення експертного дослідження, зокрема й надання експерту матеріалів досудового розслідування, не можуть виправдовувати доводи прокурора про його необізнаність щодо результатів слідчих (процесуальних) дій, як особи, що здійснює процесуальне керівництво у даному провадженні. Окрім того, експертному дослідженню під час проведення економічної експертизи підлягають документи, а не техніка.

Крім того, під час накладання арешту на грошові кошти слідчий суддя вказував, що грошові кошти, які виявлені та вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Такром Україна», могли бути здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, під час розгляду клопотання про скасування арешту, прокурор не спростував доводи представника про те, що відсутні докази того, що грошові кошти в сумах у гривні - 4870, 9000, 72500, які виявлені та вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Такром Україна», здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч.6 ст. 237 КПК України, обставини вилучення майна у ТОВ «Такром Україна» мету і підставу арешту, а також доводи представника власника майна, слідчий суддя вважає, що підстави для подальшого арешту такого майна як мобільний телефон, ноутбуків та грошових коштів відпали.

Так, за змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. Документи також є речовими доказами, якщо вони містять вказані вище ознаки.

При цьому, за змістом ч.3 та ч. 4 ст. 99 КПК України, оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу, а копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях, кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

За змістом вказаних положень, електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі № 490/10025/17 від 19.05.2020 та у справі № 677/2040/16-к від 22.10.2020).

З огляду на вказане, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились.

Подальше збереження матеріальних носіїв інформації вважатиметься виправданим, коли матеріальними носіями інформації є електронні інформаційні системи або їх частини та їх надання разом з інформацією, що на них міститься є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Або такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, чи є засобом, або знаряддям його вчинення, або зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим доказове значення мають не тільки електронні файли, що на них містяться але й безпосередньо самі носії. Або відтворення, дослідження електронних файлів неможливе з інших носіїв інформації, відмінних від тих, на яких вони були створені або встановлені, а тому їх збереження необхідне для забезпечення подальшого безпосереднього дослідження відповідних доказів у ході судового розгляду.

У цьому контексті, мають бути враховані також і строки утримання відповідних матеріальних носіїв, які можуть залежати від тривалості проведення комп`ютерно-технічних досліджень, у тому числі на предмет наявності на відповідній техніці певної інформації, в т.ч. видаленої.

Водночас, будь-який тривалий строк має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами власника відповідного майна.

Прокурор в судовому засіданні не посилався на те, що інформація, яка міститься на телефоні та ноутбуках, які вилучені за місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Такром Україна» підлягає експертному дослідженню та/або такому дослідженню підлягає безпосередньо носії інформації.

Вказані вище обставини дають слідчому судді підстави вважати, що мета подальшого утримання мобільного телефона та ноутбуків, як матеріальних носіїв інформації, прокурором недоведена.

Щодо розумності строків, протягом якого майно ТОВ «Такром України» перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення. Так, мобільний телефон та ноутбуки, вилучені за місцем здійснення господарської діяльності підприємством, утримується органом досудового розслідування з лютого 2025, і це за умови, що слідчому був наданий доступ до наявної у телефоні та ноутбуках інформації, шляхом повідомлення пароля. Тобто, орган досудового розслідування мав достатньо часу для досягнення усіх поставлених цілей, зокрема виявлення наявної на пристрої інформації та її зняття. Доказів зворотного у розпорядження слідчого судді, як органом досудового розслідування, так і прокурором не надано.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час самі по собі електронні носії інформації доказового значення не мають, а отже не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а тому у подальшому арешті мобільного телефону відпала потреба.

Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, не навів доказів того, що подальше утримання органом досудового розслідування вилучених у ТОВ «Такрон Україна» матеріальних носіїв інформації - мобільного телефону й ноутбуків, а також грошових коштів виправдовує потреби досудового розслідування.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що представниками власника майна, які діють в інтересах ТОВ «Такрон Україна» в ході розгляду клопотання доведено, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні такого запобіжного заходу як арешт мобільного телефону та ноутбуків, грошових, які були вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Такрон Україна».

Між тим, за вказаних вище обставин, які повідомлені прокурором щодо призначення у провадженні економічної експертизи та надання експерту відповідних матеріалів на дослідження, слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що відпала потреба у скасуванні арешті з письмових носіїв інформації - документів щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Такрон Україна», а також з флеш-накопичувача марки «T&G» з відомостями оборотньо-сальдові з робочого комп`ютера бухгалтера ОСОБА_6 , які були вилучені за наслідками проведеного обшуку.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись .ст. 170, 174, 307, 309 КПК України,

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати арешт з мобільного телефону марки «Iphone 16 Pro Max» Серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , код доступу до телефону: « НОМЕР_4 »; ноутбуку марки «ASUS Vivobook» S/N 12NBN0CV10764547E, пароль «1204» із зарядним пристроєм; ноутбуку марки «DELL» S/N JD439S2, пароль «1403» із зарядним пристроєм та флеш-накопичувачем «tacrom»; грошових коштів у розмірі 9 000 грн., які перебували у конверті з листиком з написом «за куби»; грошових коштів в пакеті у кількості 72 500 грн., які вилучені 26.02.2025 під час обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «ТАКРОМ УКРАЇНА» () за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Щербані, вулиця Щербанівський шлях, будинок 8, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000205 від 06.05.2024.

У задоволені інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1