Справа № 134/1360/25
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

02 вересня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 заступника начальника слідчого відділення Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 власника майна ОСОБА_5

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000220 від 31 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника слідчого відділення Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Вказав, що 31.08.2025 до ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що працівниками прикордонної служби 31.08.2025 о 10 год. 26 хв. На відстані 600 м від лінії державного кордону в районі проміжного прикордонного знаку №0241 на напрямку н.п. Студена(Україна) н.п. Ротар(Республіка Молдова Придністровський регіон) зупинено автомобіль HYUNDAI ELANTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_7 , жителя м. Одеса, який перевозив двох чоловіків, що мали намір незаконно перетнути Державний кордон України, а саме ОСОБА_8 , житель м. Одеса та ОСОБА_9 , житель м. Лозова Харківської області, які попередньо заплатили за надані послуги невідомим особам, відповідно 15000 та 12000 доларів США.

31.08.2025 за даним фатом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 30.08.2025 до ОСОБА_7 звернувся знайомий йому в обличчя чоловік у м. Одеса, який запропонував заробити 300 доларів за перевезення двох чоловіків із м. Умань. При цьому із його телефону невідомий чоловік увімкнув трансляцію геолокації. На дану пропозицію останній погодився та 30.08.2025 приїхав у м. Умань, де очікував у автомобілі біля готелю «Шинок на околиці». Зранку до нього вийшли двоє чоловіків, перевезення яких він мав здійснити. Перед виїздом із м. Умань на стоянці також перебував автомобіль Skoda Octavia сірого кольору, у якій був водій чоловік та пасажир жінка, яка із показів ОСОБА_8 перед виходом із готелю телефонувала до нього із номеру НОМЕР_2 , яка називала номер автомобіля яким вони мали їхати. Коли вони вийшли, то бачили на стоянці жінку яка говорила та її голос був схожий із жінкою що спілкувалась по телефону. В подальшому жінка сіла до автомобіля Skoda Octavia та поїхали від готелю. Після цього вони теж почали рух за координатами які їм скидалися. Як пояснив водій ОСОБА_7 , йому скидали координати на телефон та після цього повідомлення видалялися. При цьому він вказав, що координати йому приходили у додатку Telegram та WhatsApp. При огляді його телефону було виявлено у додатку WhatsApp контакт «Ліда» із зображенням фото та номером телефону НОМЕР_2 , що відповідає номеру телефону, який телефонував до ОСОБА_8 . Як пояснив водій та особи яких він перевозив коштів він від них не отримував, хоча розраховував, що із ним розрахуються після завершення перевезення.

У подальшому проведеними заходами встановлено, що жінка яка передавала координати руху та телефонувала до утікачів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , яку 31.08.2025 о 23:52 год затримано в порядку ст. 208 КПК України поблизу м. Гайсин Вінницької області. Під час затримання ОСОБА_5 пересувалась на автомоблі TOYOTA PRIUS реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_10 , жителю м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 97,60.

При затриманні ОСОБА_5 у неї було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2490 гривень, мобільний телефон iPhone 14Pro max ІМЕІ1: НОМЕР_4 та ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сімкарткою мобільного оператора «Лайфселл» ( НОМЕР_6 ), мобільний телефон Samsung ІМЕІ: НОМЕР_7 із сімкарткою Водафон ( НОМЕР_8 ), банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 , сімкартку мобільного оператора «lte» ( НОМЕР_10 ).

Необхідність арешту вилучених речей обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути реалізованими, знищеними, або в інший спосіб знищені ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно нього, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт.

В судовому засіданні заступник начальника слідчого відділення Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 заперечувала про накладення арешту на телефони та банківську карту.

Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника слідчого відділення Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заступником начальника слідчого відділення Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на iPhone 14Pro max ІМЕІ1: НОМЕР_4 та ІМЕІ2: НОМЕР_5 із сімкарткою мобільного оператора «Лайфселл» ( НОМЕР_6 ), мобільний телефон Samsung ІМЕІ: НОМЕР_7 із сімкарткою Водафон ( НОМЕР_8 ), що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , який після проведення слідчих дій передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до прийняття кінцевого рішення у справі. Накласти арешт на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 , сімкартку мобільного оператора «lte» ( НОМЕР_10 ) які після проведення слідчих дій передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області. Накласти арешт на грошові кошти, а саме 2490 гривень, які були вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , та після проведення криміналістичних досліджень, передати на відповідне зберігання до відділення №220/01 АБ «Укргазбанк», що за адресою: Івана Бевза, 34, м. Вінниця, Вінницька область, 21009.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: