Єдиний унікальний номер судової справи 201/7452/25
Номер провадження 1-кс/201/2808/2025
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000045, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курячівка Білокуракинського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Прокурор у кримінальному провадженні начальник Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України в межах кримінального провадження № 0000045 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року.

З клопотання вбачається, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000045 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтоване наступним.

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого я. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному обранні громадянина України до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Білокуракинської селищної громади Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що особа має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України, а також те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 133, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 109 (8034) від 30 травня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 29 травня 2025 року опубліковано повістку про виклик останнього на 10 годину 00 хвилин 03, 04 та 05 червня 2025 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження, внесеного 15 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та для проведення інших слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час та місце громадян України ОСОБА_4 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

05 червня 2025 року начальником Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 06 червня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 114 (8039) від 06 червня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином, 06 червня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № 114 (8039) від 06 червня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 06 червня 2025 року, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 на 10 годину 00 хвилин 10, 11 та 12 червня 2025 року за зазначеною в повістці адресою для проведення в межах кримінального провадження, внесеного 15 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 допиту у якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час та місце громадян України ОСОБА_4 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

12 червня 2025 року постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 в порядку ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами огляду мережі Інтернет від 24.01.2024 року за участі спеціаліста ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 30.01.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.02.2024 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Факт тимчасової окупації території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Прокурор у кримінальному провадженні за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій.

Підсумовуючи викладене у клопотанні, прокурор з посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що начальник Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 зареєстрував 15 січня 2024 року відомості у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та за яким проводиться досудове розслідування.

На офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 29 травня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 109 (8034) від 30 травня 2025 року опубліковані повістки про виклик ОСОБА_4 до Луганської обласної прокуратури на 10 годину 00 хвилин 03, 04 та 05 червня 2025 року для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та для проведення інших слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні.

На виклик ОСОБА_4 жодного разу не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

В межах даного кримінального провадження 06 червня 2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України було опубліковане на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 06 червня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» №114 (8039) від 06 червня 2025 року.

На офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 06 червня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» №114 (8039) від 06 червня 2025 року, окрім повідомлення про підозру від 06 червня 2025 року, опубліковано виклик підозрюваного ОСОБА_4 до приміщення Луганської обласної прокуратури на 10 годину 00 хвилин 10, 11 та 12 червня 2025 року для допиту у якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

На виклик підозрюваний ОСОБА_4 жодного разу не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

Постановою прокурора від 12 червня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Підозрюваному на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України повинні надаватися копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_4 отримано опію зазначеного клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, що передбачено ч. 2 ст. 184 КПК України, відсутні.

За положеннями частини шостої статі 193 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Водночас, слідчий суддя констатує, що цілком підтверджено і стороною обвинувачення під час цього розгляду, ОСОБА_4 у міжнародний розшук не оголошувався.

Тож, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може здійснити розгляд клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_4 лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

Стосовно наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо, слідчий суддя зазначає наступне.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що документи якими прокурор обґрунтовує клопотання повинні бути додані одразу слідчому судді, надання таких документів до апеляційної інстанції положеннями КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За положеннями ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повістки про виклик до прокурора та/або слідчого та вручення підозри шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснюється лише після вжиття заходів передбачених ч.1, ч.2 ст. 135 КПК України - шляхом вручення за місцем проживання особі, надсилання поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, в телефонному режимі або телеграмою, або вручення членам сім`ї такої особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Органом досудового розслідування не вжито жодного заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про його виклик до Луганської обласної прокуратури та/або вручення підозри тощо.

Зокрема, органом досудового розслідування не вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 , членів його сім`ї, наявності в нього мобільного телефону, електронної пошти тощо.

Згідно усталеної практики, ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14-15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений (підозрюваний) можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього.

Огляд рішень Європейського суду з прав людини з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення підозрюваним, обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Прокурор у клопотанні стверджує про перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, однак на підтвердження таких доводів до клопотання не додано достатніх та переконливих доказів, зокрема, відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо факту перетину ОСОБА_4 державного кордону України або лінії тимчасового розмежування із тимчасово окупованою територією України.

До того ж, посилання сторони обвинувачення на покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надані старшому оперуповноваженому Сватівського РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_10 , не можуть бути беззаперечним доказом того, що ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання перебуває на тимчасово не підконтрольній території України, адже свідки були допитані більше року тому та повідомили лише те, що в вересні 2023 року в мережі Інтернет спостерігали список депутатів, серед яких було прізвище ОСОБА_4 , якого вони знали особисто. Жодних свідчень про те, що їм достеменно відоме, що підозрюваний у 2025 році перебуває на тимчасово окупованій території, вказаними свідками не надано.

А відтак, з огляду на те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виїхали з території Білокуракинської територіальної громади Сватівського району Луганської області ще влітку 2022 року, та їм відомі обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення лише з мережі Інтернет, не можуть бути достатніми для встановлення факту перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України.

Тим більше, за участю вказаних свідків не проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляд відповідних інтернет ресурсів для перевірки їх свідчень, що вказує не неповноту досудового розслідування та передчасність подання клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

До того ж, посилання сторони обвинувачення у клопотанні на протокол огляду від 24 січня 2024 року мережі Інтернет, в ході якого виявлено фотознімки на яких начебто зафіксований ОСОБА_4 під час здійснення ним протиправної діяльності, за відсутністю відповідного висновку портретної експертизи, є недостатніми та непереконливими, адже слідчий суддя позбавлений об`єктивної можливості ідентифікувати зафіксовану особу, як підозрюваного ОСОБА_4 .

Тож, додані матеріали до клопотання не є беззаперечними доказами перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території на момент розгляду клопотання, що унеможливлює розгляд клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України з урахуванням відсутності інших матеріалів на обґрунтування вказаної обставини та не проведення додаткових слідчих (розшукових) дій щодо розслідування вказаного кримінального правопорушення, які будуть актуальними на час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчим суддею.

Отже, з огляду на недотримання положень кримінального процесуального закону про виклик ОСОБА_4 до прокурора, повідомлення його про підозру, а також відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором агресором та недоведеністю обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що в доданих до клопотання матеріалах відсутня постанова про визначення слідчого або групи слідчих у кримінальному провадження та доручення проведення досудового розслідування відповідному органу досудового розслідування, зокрема, слідчому відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях, який на час розгляду клопотання розташований за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, буд. 7), як зазначено у клопотанні, що, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю об`єктивної можливості перевірити ці обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 41, 135, 176-178, 183, 193- 194, 278, 280-282, 369-372, 376, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000045, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 10 годині 00 хвилин 20 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1