Кримінальне провадження №629/4158/25
Номер провадження 1-кп/629/270/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Лозова кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, з початковою освітою, 3 класи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-03.10.2001 Слов`янським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений за відбуттям строку покарання 20.06.2002;

-24.11.2004 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 29.04.2008, невідбутий строк 1 рік 9 місяців 7 днів;

- 08.08.2013 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений за відбуттям строку покарання 24.04.2015;

- 01.04.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- 09.11.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 10.03.2017 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений за відбуттям строку покарання 23.01.2020;

-11.01.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений за відбуттям строку покарання 20.11.2024,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.4 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025, приблизно о 13-00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у будинку на території вищевказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_6 за місцем мешкання відсутня, відчинив хвіртку та незаконно проник на територію домоволодіння.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території Україні та Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено його дію з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за його діями не спостерігає, відчинивши двері незаконно проник до будинку, звідки, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «150 ТА-1582 DS» чорного кольору вартістю 798 гривень та планшет марки «Redmi Pad SE 8.7» сірого кольору вартістю 4087 гривень 26 копійок. Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4885 гривень 26 копійок.

Крім цього, 03.05.2025, о 09-15, ОСОБА_5 перебував поблизу території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та впевнившись, що на території домоволодіння господар та інші особи відсутні, у нього раптово виник кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до території вказаного вище домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою викрадення належного їй майна.

Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір спрямований на протиправне порушення недоторканості житла особи, порушення гарантованого права, передбаченого ст. 30 Конституції України щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на недоторканість житла, без добровільного дозволу власника чи вмотивованого рішення суду, діючи без законних на те підстав, з метою викрадення майна, ОСОБА_5 , в той же день і час, відчинивши металевий засув, через хвіртку, вторгся на огороджену суцільним дерев`яним парканом територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Продовжуючи свою кримінальну діяльність, реалізовуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, ОСОБА_5 , в той же день і час, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, підійшов до житлового будинку і, відчинивши кватирку одного з вікон, проник в середину приміщення житлового будинку, тобто незаконно проник до житла ОСОБА_7 , яка є власником вказаного домоволодіння, з метою відшукання, та дрібного викрадення чужого майна, чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 02.04.2025 приблизно в обід, за адресою АДРЕСА_3 , постукав в хвіртку домоволодіння, ніхто не вийшов, відкрив двері, зайшов у двір, двері в бадинок були відкриті, він зайшов у будинок, в кімнаті він побачив планшет, який лежав на дивані та телефон, який лежав на столі. Телефон та планшет забрав та вийшов з будинку. Телефон залишив собі, а планшет в той же день здав в ломбард. 03.05.2025, час не пам`ятає, постукав у хвіртку домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , ніхто не вийшов, він зайшов в двір, двері в будинок були закриті, він через хвіртку у вікні заліз в будинок, в будинку взяв TV-2, лампочки і ще якісь дрібні речі. Викрадене майно видав працівникам поліції. Зазнчив, що шкодує про вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням особистості обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена.

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст.162 КК України тобто незаконне проникнення до житла особи.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є громадянином України, з початковою освітою, 3 класи, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується формально, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, згідно ч.4, 5 ст.12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, підвищеної суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим злочинів, їх кількість та конкретні обставини їх вчинення, даних про особу обвинуваченого, який неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, останній раз був засуджений 11.01.2021 року, звільнений за відбуттям строку покарання 20.11.2024, належних виводів для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальні правопорушення, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих обставин, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , можливо тільки в реальній ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього покарання у виді позбавлення волі, та вважає дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі винного.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст.ст. 69, 75, 76 КК України суд не вбачає.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідають , два дні обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання обвинуваченому необхідно відраховувати з дня його фактичного затримання, а саме з 08.05.2025 року, згідно ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2025 року.

Цивільні позови не заявлялися.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертиз в сумі 3374,60 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання обвинуваченому необхідно відраховувати з дня його фактичного затримання, а саме з 08.05.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 0000461 за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/8675-ТВ від 09.04.2025 у сумі 1591,80 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/8676-ТВ від 11.04.2025 у сумі 1782,80 грн, на загальну суму 3374,60 грн, перерахувавши на р/рUA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.04.2025 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки Nokia моделі ТА-1582 в корпусі сірого кольору, з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , який передано до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області та належить потерпілій ОСОБА_6 - повернути останній; чек ПТ «Донкредит» від 02.04.2025, оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження ПТ «Донкредит» від 02.04.2025, оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження розміщених за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Єретіка, буд.3, від 03.05.2025, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; тюнер марки «Strong», павербанк марки «MLpro» 10400 mah, 2 зарядних пристрої з кабелем та блоком, дві лампи «Philips», лампа на кабелі USB, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у останньої.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходяться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Суддя ОСОБА_8