Справа № 583/5176/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в колегіальному складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

представника потерпілої - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000442 від 03.06.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан, який діє по теперішній час.

У подальшому Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, останній раз з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Обвинувачений ОСОБА_7 03 червня 2023 року приблизно о 15:30 год., точного часу досудовим розслідування не встановлено, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння чужим майном, починаючи свої дії таємно, через незачинену хвіртку, без згоди власника, незаконно проник до двору домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де біля сараю побачив раніше не знайому йому потерпілу ОСОБА_9 . Перебуваючи на території двору вказаного домоволодіння ОСОБА_7 виявив три господарські ножі, які були застромлені в дверях сараю, та вирішив використати їх для здійснення нападу на потерпілу ОСОБА_9 з метою заволодіння її майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_9 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_7 схопив в праву руку три господарські ножі, які були застромлені в дверях сараю, і наблизився до потерпілої ОСОБА_9 , та направляючи на неї леза ножів і погрожуючи фізичною розправою, почав вимагати негайно надати йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.06.2023 р. складало 109705,80 грн. Продовжуючи погрожувати ножами та використовуючи грубу фізичну силу, ОСОБА_7 заштовхав потерпілу ОСОБА_9 до сараю, який знаходився на території домоволодіння, де продовжив вимагати від ОСОБА_9 надати йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Надалі, залишивши в руці один ніж та продовжуючи погрожувати ним фізичною розправою потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 наніс останній два удари руками в область обличчя та один удар по тім`яній частині голови. Внаслідок застосування ОСОБА_7 до потерпілої ОСОБА_9 грубої фізичної сили та нанесення ударів в область обличчя та тім`яної частини голови, потерпілій були заподіяні легкі тілесні ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, а саме: забійне садно слизової оболонки правої щоки, забійне садно в ділянці правого колінного суглобу, підшкірна гематома зовнішньої поверхні плеча, підшкірна гематома внутрішньої поверхні плеча, підшкірна гематома нижньої третини плеча, підшкірна гематома в ділянці молочної залози зліва, підшкірна гематома на рівні середньої лопаткової лінії, забій нижньої щелепи справа.

Погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, які супроводжувалися демонстрацією ножів та застосуванням до потерпілої ОСОБА_9 грубої фізичної сили, висловлені ОСОБА_7 з метою заволодіння її майном, мали реальний характер, оскільки потерпіла сприймала їх як такі, що дійсно могли бути реалізовані.

Безпосередньо після цього, 03.06.2024 р. приблизно о 15 год. 30 хв., у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував наодинці з потерпілою ОСОБА_9 у сараї домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , виник раптовий злочинний умисел, направлений на зґвалтування потерпілої ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, шляхом погроз застосування фізичного насильства до ОСОБА_9 , а саме демонструючи ніж, який тримав у руці, розмахував ним перед потерпілою та приставляв лезом до шиї, погрожуючи фізичною розправою, а також застосуванням грубої фізичної сили, користуючись тим, що воля потерпілої внаслідок таких дій пригнічена, умисно змусив потерпілу ОСОБА_9 стати перед ним на коліна, після чого оголив та всупереч волі потерпілої ОСОБА_9 ввів у збудженому стані свій статевий орган до ротової порожнини останньої, чим вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_9 з використанням геніталій без її добровільної згоди (зґвалтування).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав. На пропозицію головуючого надати показання щодо кримінального провадження, обвинувачений мовчав, нічого не пояснюючи та не відповідаючи на запитання, що було розцінено судом як відмова обвинуваченого від надання показів.

Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.06.23 р. близько 15 год. вона була у себе вдома: АДРЕСА_2 та прибирала в будинку. Прибравши, вона вийшла з будинку, поставила відро біля порогу та зайшла в сарай, щоб поставити швабру. Коли вона ( ОСОБА_9 ) зайшла до сараю, в неї на руках були гумові рукавички, а в руках ще була ганчірка. Почепивши швабру на гачок, вона почула як цокнула хвіртка. Коли вона вийшла з сараю, то побачила незнайомого чоловіка, який стояв у неї на подвір`ї. Як з`ясувалося пізніше, цим чоловіком був обвинувачений ОСОБА_7 . Було близько 15.30 год. Обвинувачений відразу сказав таку фразу: «Де мої «бабки»?». Вона ( ОСОБА_9 ) сказала обвинуваченому: «Хто Ви? Вийдіть з мого двору». Після цих слів обвинувачений наблизився в притул та сказав: «Де мої 3000 «баксів», які мені винен ОСОБА_11 , він тут мешкає, мене звідси три роки тому «пов`язали». Вона ( ОСОБА_9 ) відповіла, що ніякого ОСОБА_11 не знає, і цей будинок вони придбали у ОСОБА_12 , і щоб він ( ОСОБА_7 ) йшов та розбирався до ОСОБА_13 . На це обвинувачений сказав їй: «Ти не знаєш з ким ти зв`язалася, я тільки «відкинувся». Тоді вона ( ОСОБА_9 ) зрозуміла, що перед нею стоїть бандит. Позаду неї на відстані близько 1 метра були відчинені двері до сараю, у дверях були встромлені три ножі у паз між дошками: один ніж був суцільний з темною ручкою, другий ребристий різати хліб, третій ржавий перемотаний ізолентою. Обвинувачений схопив всі три ножі правою рукою і направив на неї, сказавши, що якщо вона не віддасть грошей, він її приріже. Ці погрози супроводжувались нецензурною лайкою та «блотною» лексикою обвинуваченого, обвинувачений був дуже агресивний, від нього було чути запах алкоголю. Вона дуже злякалася та, щоб обвинувачений заспокоївся, сказала йому: « ОСОБА_14 в усьому розберемося». Потім обвинувачений наказав їх зайти в сарай. Вона ( ОСОБА_9 ) сказала, що нікуди не піде, і тоді обвинувачений, тримаючи ножі в своїй правій руці, лівою рукою схопив її за праве передпліччя і потягнув з силою її в сарай, а потім штовхнув у спину. Від цих дій обвинуваченого у неї були синці на спині та на передпліччі. Коли вони вже були в сараї, обвинувачений зачинив за собою двері. Світло знадвору потрапляло в сарай. Вона ( ОСОБА_9 ) почала плакати, просилася, щоб він відпустив її та сказала, що будинок відкритий, і щоб він заходив та брав там що йому потрібно. Потім вона стала кричати. Після цього обвинувачений наніс їй удар правою рукою в ліву сторону обличчя. Вона ( ОСОБА_9 ) кинула додолу рукавички, які перед цим зняла з рук, та ганчірку, та стала закриватися, щоб він її знову не вдарив. В лівій руці у обвинуваченого вона побачила один ніж. Це був один з трьох ножів, які обвинувачений взяв із дверей сараю, а саме: суцільний з темною ручкою. Ніж він перекидав з руки в руку. Потім обвинувачений наніс їй сильний удар долонею в обличчя справа. У неї запаморочилося в голові, вона стала кричати, та, ухиляючись від удару, нагнула голову. В цей час обвинувачений вдарив її рукою по потилиці. Вона втратила рівновагу, похилилася на праву сторону, хотіла встати, але обвинувачений правою рукою тримав її за плече, щоб вона не могла встати. Потім обвинувачений наказав їй, щоб вона стала на коліна. Вона ( ОСОБА_9 ) намагалася піднятися, але обвинувачений надавлював на її плече, не даючи таким чином піднятися. Потім обвинувачений зняв свої шорти і змусив її до орального сексу з ним. Стоячи на колінах, вона просила його її відпустити, плакала, але обвинувачений не реагував. В лівій руці він тримав ніж, наставивши їй на шию, і сказав, що якщо вона йому зробить боляче, то він вдарить ножем їй в шию. Після цього вона ( ОСОБА_9 ) робила все, що він сказав. Потім обвинувачений рукою поліз до неї під футболку і стягнув її з неї. Потім обвинувачений підняв її та повернув спиною до себе, намагаючись зняти з неї шорти. Вона ( ОСОБА_9 ) не давала йому цього зробити та сказала, що в неї місячні. Обвинувачений знову опустив її на коліна. Вона просила, щоб обвинувачений викинув ніж, і вона все зробить, що він скаже, але він не реагував. Вона своєю правою рукою відводила його (обвинуваченого) руку з ножем від себе. Тоді обвинувачений поклав ніж у пластиковий ящик, який стояв праворуч від неї. Всі ці події тривали близько 30 хв. Потім відчинилися двері сараю і зайшла її мати - ОСОБА_15 та запитала: «Що тут відбувається?». Вона ( ОСОБА_9 ) перелякалася за життя матері та крикнула: «Ма, тікай, у нього ніж!». Обвинувачений повернувся до матері, а вона ( ОСОБА_9 ), схопивши свою футболку, протиснулась повз нього та підбігла до матері та почала виштовхувати її з сараю, і вони вдвох з матір`ю почали тікати з двору. Вибігши з двору, вони зустріли її ( ОСОБА_9 ) зятя ОСОБА_16 , який підходив до двору. Вона ( ОСОБА_9 ) крикнула йому: «Женя, викликай поліцію», та, прикриваючись футболкою, разом з матір`ю побігли до материного будинку АДРЕСА_3 , який знаходиться на тому ж провулку, що і її ( ОСОБА_9 ) будинок. В цей час біля двору будинку АДРЕСА_4 стояла її сусідка ОСОБА_17 . Добігши до двору будинку матері, вона ( ОСОБА_9 ) та її мати зупинились, щоб подивитись, де знаходиться обвинувачений. Через три хвилини обвинувачений вийшов з її ( ОСОБА_9 ) двору та направився в бік ОСОБА_16 та щось у нього запитав. ОСОБА_16 йому нічого не відповів, і обвинувачений спокійно розвернувся і пішов на вихід з провулка в напрямку вул. Петропавлівська. ОСОБА_16 викликав поліцію. Прибули патрульні: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а потім приїхали слідчі, оглянули сарай та склали протокол. Також повідомила, що 03.06.2023 її оглянув лікар, у неї ( ОСОБА_9 ) був високий тиск, забійне садно слизової оболонки щоки, надколовся зуб, дуже боліла голова. 04.06.2023 р. вона теж зверталася до лікарів, на її тілі з`явилися нові гематоми: плеча, ліктьового суглобу, молочної залози, забій нижньої щелепи справа, забій тім`яної ділянки голови. 05.06.2023 вона зверталася до сімейного лікаря, яка порадила звернутися до психіатра. 07.06.2023 р. вона звернулася до нервопатолога, де їй було призначено лікування, та до лікаря - стоматолога.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.06.2023 р. вона поралася по господарству у себе в дворі. Близько 16 год. її сусідка - ОСОБА_20 підійшла до огорожі та каже: « ОСОБА_21 щось кричить, сходіть до неї». Вона ( ОСОБА_15 ) швидко пішла до будинку своєї дочки ОСОБА_9 , бо знала, що донька вдома сама, чоловік був на роботі. Хвіртка в двір дочки була відчинена, а з сараю було чути плач дочки і чоловічий голос. Коли вона ( ОСОБА_15 ) відчинила двері сараю, то побачила, що її дочка - ОСОБА_9 стоїть на колінах напівгола, без футболки. Обвинувачений стояв біля дочки, на ньому була чорна футболка, його шорти були приспущені та щось було у нього в руках. Вона ( ОСОБА_15 ) сказала: «Що сталося?» Дочка крикнула: «Ма, не заходь, у нього ніж!». Обвинувачений відволікся, і дочка в цей момент вискочила, схватила її і вони вдвох побігли з двору. Це було миттєво. Вибігши з двору, вона з дочкою побігли до її ( ОСОБА_15 ) двору, дочка на ходу вдягала футболку. Їх сусідка - ОСОБА_17 , яка стояла біля своєї хвіртки, бачила як вони бігли. Підійшов зять ОСОБА_9 ОСОБА_16 , якому дочка сказала, щоб він викликав поліцію. Дочка розповіла їй, що обвинувачений бив її по голові та вимагав у неї гроші 3000 доларів. У доньки був синець на обличчі під оком та на виску. Коли вона ( ОСОБА_15 ) стояла з дочкою у себе біля двору, то через декілька хвилин з двору дочки вийшов обвинувачений, постояв біля хвіртки, щось сказав ОСОБА_16 , потім розвернувся і пішов з провулка в напрямку вулиці Петропавлівська.

Показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_9 його теща. 03.06.2023 р. він домовився зустріти дружину в центі міста і о 15.30 год. почав збиратися, вийшов з будинку на подвір`я, взяв велосипед, рюкзак. На подвір`ї була ОСОБА_15 , яку покликала сусідка ОСОБА_22 , яка проживає по АДРЕСА_4 . ОСОБА_17 сказала: « ОСОБА_23 ». ОСОБА_15 відразу пішла до дочки. Через деякий час і він ( ОСОБА_16 ) вийшов з двору та пішов з велосипедом до домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив як ОСОБА_9 вибігає разом з матір`ю ОСОБА_15 зі свого двору. ОСОБА_9 була оголена зверху, прикривалася футболкою. У ОСОБА_9 обличчя було заплакане, опухше з правого боку. Вона крикнула: "У нього ніж, викликай поліцію". Провівши жінок до двору будинку АДРЕСА_3 , він ( ОСОБА_16 ) став викликати поліцію. ОСОБА_9 та ОСОБА_15 стояли біля хвіртки на вулиці, а він відійшов від них до велосипеда, який залишив між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 . В цей час з двору ОСОБА_9 вийшов раніше незнайомий йому обвинувачений, який був одягнутий у чорну футболку та чорні шорти, та взутий у кросівки. Він зробив кілька кроків від хвіртки до нього ( ОСОБА_16 ) і зупинився, а потім запитав як його звати. Він ( ОСОБА_16 ) не вступав у діалог з обвинуваченим. Після цього обвинувачений розвернувся та пішов у бік вул. Петропавлівська. На вулиці в той час ще була сусідка ОСОБА_17 .

Показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.06.2023 р. вона приїхала на свою земельну ділянку по АДРЕСА_2 та поралася по господарству. Після обід близько 15.00 год. вона ( ОСОБА_17 ) була на огороді і з боку сусіднього домоволодіння вона ( ОСОБА_17 ) почула голос сусідки ОСОБА_9 , яка говорила: «Ми цей будинок купили». Потім ОСОБА_9 ще щось говорила, але що було не розбірливо. Через деякий час ОСОБА_9 стала кричати: «Допоможіть мені». Вона ( ОСОБА_17 ) вийшла з двору і пішла до матері ОСОБА_9 - ОСОБА_24 на АДРЕСА_3 . Через паркан вона побачила ОСОБА_16 , а за ним йшла ОСОБА_15 . Вона ( ОСОБА_17 ) сказала ОСОБА_15 , що кричить її дочка ОСОБА_9 і ОСОБА_15 пішла додому до дочки. Вона ( ОСОБА_17 ) повернулась до себе у двір та чула, як ОСОБА_9 кричала: « ОСОБА_25 , тікай, він з ножем». Потім ОСОБА_9 та ОСОБА_15 вдвох вибігли з двору, а вона ( ОСОБА_17 ) теж вийшла зі свого двору на вулицю. ОСОБА_9 прикривалася футболкою. Між двором ОСОБА_9 та її ( ОСОБА_17 ) двором стояв ОСОБА_16 з велосипедом. Потім з двору ОСОБА_9 вийшов раніше їй незнайомий обвинувачений, він направився в сторону ОСОБА_16 , а потім повернувся і пішов у бік вулиці Петропавлівської. Обвинувачений був в чорній футболці, чорних бриджах, взутий був у кросівки.

Показами свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 це його цивільна дружина. 03.06.2023 р. після обід близько 15 год. йому зателефонувала дочка ОСОБА_9 ОСОБА_27 і повідомила, що якийсь чоловік «вломився» у їх двір, погрожуючи ножем і вимагаючи гроші. Він ( ОСОБА_26 ) залишив роботу та хвилин через 15-20 прибіг додому. Там вже була патрульна поліція, вони опитували його дружину і очікували опер-групу. Далі приїхала опер-група, почали проводити свої дії, криміналісти в сараї щось робили, відбирали відбитки пальців. Поліцейські опитували ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , їх зятя. Потім ввечері він ( ОСОБА_26 ) разом з дружиною поїхали на освідування в лікарню, там провели необхідні дії та повернулися додому. ОСОБА_9 майже всю ніч плакала, приймала таблетки. Наступного дня, коли прокинулися, то виявили синці у ОСОБА_9 та поїхали ще раз до лікарні на дообстеження. Коли вони перебували в лікарні, ОСОБА_9 зателефонували з поліції та сказали, що потрібно впізнати людину. Вони поїхали додому. Потім приїхали працівники поліції, пред`явили фотознімки для впізнання, також запросили ОСОБА_15 та зятя ОСОБА_16 . Також зазначив, що коли він прийшов додому того дня, то бачив у ОСОБА_9 на коліні садно, права щока була червона, а на ранок підпухла. Крім того, пояснив, що в сараї їх домоволодіння в дверях зберігалися три ножі вони були застромлені в дверях.

Показами свідка ОСОБА_28 , яка в судовому засіданні пояснила що вона знайома з потерпілою ОСОБА_15 , яка проживає по сусідству. Її ( ОСОБА_28 ) покликали працівники поліції в якості понятої на місце події. Працівники поліції пояснили, що на ОСОБА_9 напали. Поліцейські проводили слідчі дії, вилучали та пакували ножі, ножів було три, щось писали. Коли вона туди прийшла, то там були потерпіла, її чоловік, працівники поліції, сусід, який навпроти них живе - ОСОБА_29 , дочка та мати потерпілої. Крім того, вона на прохання працівників поліції надала їм відеозапис з камери відеоспостереження будинку, де вона ( ОСОБА_28 ) проживає з сім`єю. Працівники поліції подивилися і вилучили даний відеозапис.

Показами свідка ОСОБА_29 , який в судовому засіданні пояснив, що на початку літа 2023 р. він був понятими під час вилучення в сараї домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 трьох ножів, один з яких лежав на ляді погребу в сараї, а два інші на столі в сараї. Ножі запакували у конверти, він ( ОСОБА_29 ) розписався в протоколі. Крім того, на наступний день він разом з ОСОБА_30 були присутніми в якості понятих під час впізнання потерпілою ОСОБА_9 особи за фотознімками. Чи були присутні при впізнанні мати та інші родичі потерпілої, він не пам`ятає, бо пройшло багато часу.

Показами свідка ОСОБА_30 , яка в судому засіданні пояснила, що у червні 2023 р. вона ( ОСОБА_30 ) разом з сусідом ОСОБА_29 були присутні в якості понятих в будинку ОСОБА_9 та підписували складені працівниками поліції документи.

Зазначені покази потерпілої та свідків є належними, допустимими доказами, підстав для сумніву в їх достовірності суд не знаходить, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами, а саме.

Протоколом огляду місця події від 03.06.2023 р. з фототаблицею - домоволодіння по АДРЕСА_2 , відповідно до якого під час огляду домоволодіння встановлено, що воно огороджене металевим парканом сірого кольору. В дворі поруч зі входом мається 1 поверховий житловий будинок. Праворуч від вхідних дверей до території домоволодіння мається 1 поверхове сарайне приміщення розміром близько 16 м2. Дане приміщення дерев`яне, оббите рубіроїдом, господарського призначення, в якому рухаючись зліва на право мається велосипед спортивний під стінкою, господарське обладнання, мішки, порожні банки, відра. Рухаючись в правий бік під третьою стіною мається дерев`яна шафа на 3 дверки. Праворуч від вхідних дверей під стінкою знаходиться стіл дерев`яний, на поверхні якого маються інструменти, господарське приладдя, одяг. Крім того, на столі серед вказаних речей на одязі та господарських рукавичках виявлено: ніж кухонний № 1 з рукояткою білого кольору, загальною довжиною 28 см., довжина леза 17 см; ніж кухонний № 2 з дерев`яним руків`ям, скріпленим липкою стрічкою синього кольору, загальною довжиною 29 см, довжина леза 19 см. На підлозі приміщення сараю на дерев`яному стелажі виявлено ніж кухонний № 3 з рукояткою темного кольору, загальною довжиною 21 см, довжина леза 10 см (а.с. 42-47 т. № 2).

Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події від 03.06.2023 р. є недопустимим доказом, оскільки органи досудового розслідування провели не огляд місця події в домоволодіння ОСОБА_9 , а обшук під виглядом огляду місця події без дозволу власника домоволодіння та без ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, та понятим під час огляду була особа, яка заінтересована в результатах кримінального провадження, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 03.06.2023 року з фототаблицями, під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 , який проведено в присутності трьох понятих та з участю власника ОСОБА_9 та спеціаліста ОСОБА_31 , в приміщенні сараю виявлено та вилучено три кухонних ножа, які були описані слідчим, пронумеровані та запаковані до паперових конвертів, опечатані (а. с. 42-47 т. №2).

Свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_28 у суді показали, що були понятими під час вказаної слідчої дії, та підтвердили факт вилучення в сараї домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 трьох ножів, зазначених у протоколі.

Статтею 13 КПК України визначено, що не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Водночас огляд та обшук як слідчі дії відрізняються між собою.

Частиною 1 ст. 237 КПК України передбачено, що метою огляду приміщення є виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Аналізуючи наведені норми КПК України, а також дані протоколу огляду місця події від 03.06.2023 р., суд вважає, що під час огляду місця події не вчинялося жодних дій, які б були характерні для проведення обшуку, він проведений в обсязі, необхідному для досягнення мети огляду, визначеної ч. 1 ст. 237 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 цього Кодексу ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Верховний Суд у своїх висновках неодноразово вказував на те, що допустимість результатів огляду місця події (житла чи іншого володіння), проведених на підставі добровільної згоди особи, яка ним володіє, визнається за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. За її наявності, можливість проникнення до житла чи іншого володіння особи лише на підставі добровільної згоди визначена судом як законодавчо встановлена правомірна альтернатива проникненню на підставі судового рішення. Тобто, за встановлення наявності й добровільності згоди особи на проведення в її житлі або в іншому володінні огляду, немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Суд вважає безпідставним довід захисника про недопустимість протоколу огляду місця події від 03.06.2023 року як доказу з підстав його проведення без згоди власника будинку. Натомість, як убачається з матеріалів кримінального провадження, добровільність згоди ОСОБА_9 на огляд житла зафіксована в її письмовій заяві, яка містяться в матеріалах кримінального провадження (а. с. 48 т. № 2). Крім того, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що огляд її домоволодіння проводився з її дозволу. Від учасників огляду та понятих заяв та клопотань не надходило, а протокол було підписано усіма учасниками без зауважень.

Доводи сторони захисту про те, що понятою була донька потерпілої, а тому огляд був проведений з порушенням норм КПК України, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Огляд місця події - домоволодіння по АДРЕСА_2 , було проведено в присутності трьох понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , та з участю спеціаліста ОСОБА_31 ОСОБА_27 є дочкою потерпілої ОСОБА_9 , що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, крім особливостей, встановлених статтею 615 цього Кодексу.

В даному випадку двоє понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_28 є незаінтересованими особами.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Так як огляд місця події - домоволодіння по АДРЕСА_2 , було проведено на підставі добровільної згоди власника ОСОБА_9 на проведення в її домоволодінні огляду (а не на підставі ухвали слідчого судді), то його фіксація за допомогою аудіо- та відеозапису не є обов`язковою.

Відтак суд констатує, що стороною обвинувачення не було допущено порушень, які б потягнули за собою недопустимість огляду місця події від 03.06.2023 р. як слідчої дії або ж неможливість подальшого визнання вилучених речей як речових доказів у цьому провадженні з посиланням на доктрину плодів отруйного дерева.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2023 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих по очам, які посаджені не дуже глибоко, тонкому носі, тонким губам, легкій щетині, короткому русявому волоссі, округлій формі обличчя та залисинам у височній частині впізнала на фотозображенні № 2 ОСОБА_7 , як чоловіка, який 03.06.2023 р. з застосуванням фізичного насильства вимагав грошові кошти в сумі 3000 доларів США та змусив до статевих зносин (а.с. 65-68 т. № 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2023 р., згідно якого свідок ОСОБА_15 в присутності понятих по зовнішнім рисами: обличчям округлої форми, короткому русявому волоссі, залисинам в області височної частини, очам посадженим глибше звичайного, тонкому прямому носі, щетині світлого кольору у вигляді бороди впізнала на фотознімку № 2 ОСОБА_7 , як чоловіка, який 03.06.2023 р. з застосуванням фізичної сили вимагав у її доньки ОСОБА_9 грошові кошти (а.с. 88-91 т. № 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2023 р., згідно якого свідок ОСОБА_17 в присутності понятих по округлому обличчю, короткому світлому волоссі, залисинам в області височної частини, очам, посадженим глибше звичайного, прямому носі, тонким губам, світлій щетині бороди впізнала на фотознімку № 2 ОСОБА_7 , як чоловіка, який змушував ОСОБА_9 з застосуванням фізичного насильства віддати грошові кошти та з застосуванням фізичного насильства змусив до статевого контакту (а.с. 113-116 т. № 2).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2023 р., згідно якого свідок ОСОБА_16 в присутності понятих по округлому обличчю, короткому світлому волоссі, залисинам в області височної частини, очам, посадженим глибше звичайного, прямому гострому носі, тонким губам, світлій щетині бороди впізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_7 , як чоловіка, який з застосуванням фізичного насильства змушував ОСОБА_9 віддати грошові кошти в сумі 3000 доларів США та з застосуванням фізичного насильства змусив до статевого контакту (а.с. 121-124 т. № 2).

Доводи захисника про недопустимість як доказів даних протоколів пред`явлення особи для впізнання з тих підстав, що зазначені слідчі дії в порушення вимог КПК України були проведені не безпосередньо з обвинуваченим, а за його фотознімком, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Суд вважає, що вказані слідчі дії були проведені з дотриманням вимог ст. 228 КПК України.

Як вбачається із вказаних протоколів, потерпілій ОСОБА_9 та свідкам ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 було пред`явлено фотознімок ОСОБА_7 разом з трьома іншими фотознімками осіб, які не мали різких відмінностей у віці та зовнішності. Судом не встановлено різких відмінностей в одязі та віці, які б значно виділяли останнього серед інших осіб. Крім того, під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками як потерпіла ОСОБА_9 , так і свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 засвідчили, що особу чоловіка, який з застосуванням фізичного насильства вимагав грошові кошти у потерпілої та змусив до статевих зносин, вони впізнали за рисами обличчя, а саме: очам, посадженим глибше звичайного, тонкому прямому носі, тонким губи, легкій світлій щетині, короткому русявому волоссі, округлій формі обличчя та залисинам у височній частині.

При цьому доводи захисника про порушення слідчим вимог КПК України є безпідставними, оскільки слідчі дії за участю потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 проводилися з дотриманням вимог цього Кодексу, а обов`язковість обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками законодавством не передбачено.

Протоколом проведення слідчого експерименту зі застосуванням технічних засобів фіксації (проведення безперервного відеозапису) від 09.06.2023 р., під час якого потерпіла ОСОБА_9 в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 розказала про події 03.06.2023 р. Зокрема, пояснила, що 03.06.2023 р. близько 15.30 год. вона була вдома сама та прибирала в будинку, а потім зайшла в сарай, щоб покласти тряпку та швабру. В цей час вона почула, що цокнула фіртка, і вона вийшла з сараю. ОСОБА_9 показала, де саме вона зупинилась біля відчинених дверей сараю, коли побачила, що у дворі стоїть невідомий їй чоловік, як потім з`ясувалося, це був обвинувачений ОСОБА_7 . Вона ( ОСОБА_9 ) запитала у нього: «Хто ви такий? Що ви тут робите? Вийдіть з двору!» Обвинувачений підійшов до неї дуже близько і каже: «Де мої «бабки»? Ви мені винні 3 тис. доларів США. Давай мої «бабки!». Вона ( ОСОБА_9 ) сказала, що не розуміє, які кошти, і що вона до цього не причетна. Тоді обвинувачений сказав, що тут жив ОСОБА_11 і він винен ці кошти. Вона ( ОСОБА_9 ) сказала, що вони придбали цей будинок у ОСОБА_12 , чоловік якої займається обміном валюти, і щоб він ( ОСОБА_7 ) йшов до них розбиратися. Обвинувачений сказав, що він недавно вийшов з місць позбавлення волі, і що вона не розуміє, з ким зв`язується, і що він може її вбити і нічого від цього не втрате. В цей час вона ( ОСОБА_9 ) помітила, як обвинувачений дивиться на три ножі, які стирчали у відчинених дверях сараю. Потім обвинувачений підійшов до дверей сараю і взяв у праву руку всі три ножі, які стирчали у дверях, та направив їх на неї зі словами: «Я тебе поріжу, якщо ти не віддаси мені «бабки». Вона ( ОСОБА_9 ) намагалась йому довести, що до цього боргу не має відношення, але обвинувачений її не слухав, а весь час повторював: «Розумієш, я зараз тебе уб`ю». ОСОБА_9 на статисті показала, як обвинувачений, тримаючи ножі близько до неї, направляв їх на неї. ОСОБА_9 також пояснила, що вона дуже злякалась, обвинувачений говорив тихо, але був дуже агресивний, від нього було чути запах алкоголю. Направляючи на неї ножі, обвинувачений наказав їй зайти в сарай. Вона почала відмовлятись, пропонуючи поговорити і домовитись, вияснити ситуацію. Однак обвинувачений неголосно, направляючи на неї ножі казав: «Заходь в сарай». Вона ( ОСОБА_9 ) не йшла в сарай і почала плакати. Тоді обвинувачений схопив її за руку та футболку і заштовхав у сарай, зачинивши за собою двері сараю. Після цього обвинувачений один ніж залишив у себе в руці та тримав його постійно то в одній, то в іншій руці, а два інші ножі кинув у сараї. Вона ( ОСОБА_9 ) почала кричати, і тоді обвинувачений вдарив її рукою в праву частину обличчя. Вана стала прикриватись від удару та кричати, і обвинувачений наніс їй ще один удар рукою в ліву частину її обличчя. Вона ( ОСОБА_9 ) присіла, намагаючись захиститись від ударів, і тоді обвинувачений вдарив її рукою зверху по голові. ОСОБА_9 на статисті показала, як саме і куди обвинувачений наносив їй дані удари. Потім обвинувачений наказав їй роздягатись. Вона цього не робила, і тоді обвинувачений взяв руками її за плечі та з силою притискаючи, поставив її на коліна. Вона ( ОСОБА_9 ) стояла на колінах, а обвинувачений стояв перед нею, потім він зняв свої шорти і сказав, щоб вона робила йому мінет. При цьому його статевий орган був у збудженому стані. Також обвинувачений сказав їй, що якщо вона зараз йому зробе боляче, або вкусе його, то він вдаре її ножем в шию. Коли вона ( ОСОБА_9 ) робила обвинуваченому мінет, він торкався рукою її грудей, але йому було незручно, і він зняв з неї футболку. Обвинуваченому при цьому щось не подобалось, він казав, що то вона не так стала, то щоб вона тримала його за сідниці, то щоб його статевий орган тільки ротом тримала і не торкалась руками. Їй ( ОСОБА_9 ) було дуже страшно, вона просилася і казала обвинуваченому, що вона зробе все, що він скаже, тільки щоб він викинув ніж. Потім вона побачила, як обвинувачений поклав ніж, який тримав у руці, у ящик, який стояв поряд. Після цього обвинувачений розвернув її до себе спиною, та намагався зняти з неї шорти, але в цей час вона ( ОСОБА_9 ) почула, як відчинились двері сараю. В дверях вона побачила свою матір ОСОБА_15 . Вона ( ОСОБА_9 ) злякалась за життя матері, підбігла до неї, говорячи: «Мама, швидко виходь, у нього ніж в руках». Схопивши матір за халат, вона потягла її з сараю і вони побігли вдвох до будинку матері. Коли вони тікали, то вона ( ОСОБА_9 ) бачила свого зятя ОСОБА_16 , який стояв біля її двору, та сусідку ОСОБА_17 , яка знаходилась у себе біля фіртки. Коли вона з матір`ю добігли до двору матері, то через хвилину з її ( ОСОБА_9 ) двору вийшов обвинувачений, щось сказав її зятю і пішов з місця події (а.с. 69-75 т. № 2).

Доводи захисника про недопустимість даного доказу з тих підстав, що слідчий експеримент було проведено без понятих, а слідча весь час підказувала потерпілій що говорити, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Оскільки під час слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 проводився безперервний відеозапис, то участь понятих не була обов`язковою.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2023 р. з участю потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що під час слідчого експерименту слідча ставила запитання потерпілій, що спростовує доводи захисника про те, що слідча підказувала потерпілій що говорити.

Висновком судово-медичної експертизи № 182 від 16.06.2023 р., відповідно до якого при експертизі гр.. ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: в ділянці правого плеча по зовнішній поверхні в середній третині синець овальної форми, в ділянці правого плеча по внутрішній поверхні в середній третині синець округлої форми, в ділянці лівого ліктьового суглобу синець невизначеної форми, в ділянці гомілки праворуч по зовнішній поверхні в верхній третині синець невизначеної форми. У КНП ОМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » лікарями гр. ОСОБА_9 встановлений діагноз забійне садно слизової оболонки правої щоки 0,7х0,2х0,1 см, забійне садно в ділянці правого колінного суглобу 1,5х1,0х0,1 см, підшкірна гематома зовнішньої поверхні плеча 2,0х2,0 см, підшкірна гематома внутрішньої поверхні плеча 1,5х2,0 см, підшкірна гематома нижньої третини плеча 1,0х1,0 см, підшкірна гематома в ділянці молочної залози зліва 0,5х 5,0 см, підшкірна гематома на рівні середньої лопаткової лінії 1,0х7,0 см, забій нижньої щелепи справа. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів про що свідчить характер ушкоджень. Не виключена можливість отримання вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок ударів кулаком руки. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані не менше ніж від восьми фізичних дій. Дані тілесні ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, так як мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів. Давність нанесення ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в постанові, про що свідчать колір синців та дані медичної документації (а.с. 77-78 т. № 2).

Висновком судово-медичної експертизи № 190 від 30.06.2023 р., відповідно до якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у гр.. ОСОБА_9 може відповідати механізму показаного нею під час проведення слідчого експерименту (а.с. 81 т. № 2).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 414 від 17.07.2023 р. відповідно до якого на період вчинення відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_9 будь-яким психічним захворюванням не страждала. Після вчиненого відносно неї кримінального правопорушення виявляла ознаки Гострої реакції на стрес, яка тривала орієнтовно до тижня. Даний розлад психіки перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим відносно неї кримінальним правопорушенням. На даний час ОСОБА_9 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може давати свідчення стосовно скованих відносно неї дій (а.с. 84-87 т. № 2).

Протоколом проведення слідчого експерименту зі застосуванням технічних засобів фіксації (проведення безперервного відеозапису) від 09.06.2023 р., під час якого свідок ОСОБА_15 в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 розказала про події 03.06.2023 р. Зокрема, пояснила, що в цей день її сусідка ОСОБА_17 через паркан позвала її та сказала, що її дочка ОСОБА_9 чогось дуже кричить. Вона ( ОСОБА_15 ) побігла додому до дочки, яка мешкає недалеко від неї. Вхідні двері до двору буди відчиненими. Вона зайшла в двір та почула із сараю крик дочки: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та тихий голос чоловіка. Вона підбігла до сараю, відчинила двері та побачила ОСОБА_9 , яка стояла на колінах, була без футболки оголена, її шорти були приспущені, а біля неї стояв невідомий чоловіка, у якого шорти та білизна були спущені. Чоловік глянув на неї ( ОСОБА_15 ) , а дочка в цей момент проскочила повз нього до неї та потягла за собою, вибігаючи з сараю зі словами: «Тікай, у нього ніж!». Вибігаючи з сараю вона ( ОСОБА_15 ) почула, як щось бахнуло, та обернувшись, побачила, що на дерев`яній ляді в сараї лежить ніж. Вони з дочкою побігли до її ( ОСОБА_15 ) двору. Невідомий чоловік вийшов з двору через декілька хвилин, постояв, щось сказав та пішов з місця події, повернувши в лівий бік (а.с. 92-95 т. № 2).

Протоколом проведення слідчого експерименту зі застосуванням технічних засобів фіксації (проведення безперервного відеозапису) від 02.08.2023 р., під час якого свідок ОСОБА_17 в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 розказала про події, які сталися 03.06.2023 р. Зокрема, пояснила, що зранку приїхала на свою усадьбу, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , де вона дбає город. Близько 15 год. вона ( ОСОБА_17 ) почула голос сусідки - ОСОБА_32 та чоловічий голос, які лунали із сусіднього двору: ОСОБА_9 сказала: «Ми цей дім купили». При цьому ОСОБА_17 показала місце в дворі, де вона перебувала в той час, коли почула голос ОСОБА_9 . Потім вона ( ОСОБА_17 ) почула крики потерпілої: «Ой», потім знову було тихо. А потім вона почула що ОСОБА_9 стала кричати дужче, тому пішла до матері ОСОБА_9 ОСОБА_33 , яка мешкає недалеко, та повідомила, що її дочка кричить у дворі. ОСОБА_15 відразу пішла додому до дочки. Через хвилину, вона ( ОСОБА_17 ), перебуваючи у себе в дворі, почула як ОСОБА_15 спитала : «Що тут таке?» Після цього вона ( ОСОБА_17 ) почула голос ОСОБА_9 , яка крикнула: «Ма, тікай, він з ножем!» Потім вона ( ОСОБА_17 ) вийшла з фіртки та побачила, як потерпіла ОСОБА_9 та її мати ОСОБА_15 вибігли з двору потерпілої, при цьому потерпіла була без футболки, в одних шортах та прикривала себе футболкою, яку тримала в руках. Зять ОСОБА_9 в цей час стояв чи проходив біля двору потерпілої. А через декілька хвилин, вона ( ОСОБА_17 ) побачила, що з двору будинку потерпілої вийшов невідомий чоловік, постояв, подивився в їх бік, та пішов з місця події. (а.с. 117-120 т. № 2)

Протоколом проведення слідчого експерименту зі застосуванням технічних засобів фіксації (проведення безперервного відеозапису) від 02.08.2023 р., під час якого свідок ОСОБА_16 в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 розказав про події 03.06.2023 р. Зокрема, пояснив, що 03.06.2023 р. близько 15 год. збирався зустрічати дружину з роботи на велосипеді. Прийшла сусідка ОСОБА_17 та сказала, що його теща ОСОБА_9 чогось кричить у дворі. ОСОБА_15 відразу ж пішла додому до доньки ОСОБА_34 . Через декілька хвилин він ( ОСОБА_16 ) вийшов з двору з велосипедом і пішов у напрямку домоволодіння ОСОБА_9 та дійшовши до будинку, побачив, як ОСОБА_9 напівоголена вибігла з подвір`я та кричала, щоб викликали поліцію, так як чоловік з ножем. Він ( ОСОБА_16 ) почав викликати поліцію та провів жінок вище по вулиці від домоволодіння ОСОБА_15 . Через кільки хвилин з двору потерпілої вийшов чоловік: коротка стрижка, світле волосся, 2-денна небритість, темна футболка. Він спокійно вийшов двору десь через 5-7 хв. після того, як вибігли жінки. Чоловік запитав його ( ОСОБА_16 ) як його звати, але він нічого чоловіку не відповів. Тоді цей чоловік спокійно пішов по вулиці в напрямку центру міста. ОСОБА_9 розповіла, що цей чоловік вимагав в неї гроші (а.с. 125-128 т. № 2).

Довідкою АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 08.06.2023 р., відповідно до якої станом на 03.06.2023 р. офіційний курс НБУ гривні до долара США становить 36,5686 грн. (а.с.145 т.2).

Протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, від 04.06.2023 р. відповідно до якого у приміщені приватного домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_5 , у відповідності до вимог ст.ст. 104, 245-1 КПК України відбулося зняття показань, а саме відеозапису з камер відео спостереження, встановлених на паркані приватного домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 за період часу 03.06.2023 р. з 16.00 по 16.30 шляхом його відкопіювання на оптичний носій інформації DVD-R (а.с. 132 т. № 2).

Протоколом огляду речей та документів від 04.06.2023 р., відповідно до якого в службовому кабінеті № 14 СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області по АДРЕСА_6 було оглянуто компакт-диск (оптичний диск) з файлом відеозапису, що був вилучений 04.06.2023 р. під час розслідування, на якому мається відеофайл під назвою «XVR ch5 main 0030_1510», розміром 669 МБ. Відеозапис здійснено за 03.06.2023. Під час перегляду відео файлу встановлено, що на 07:13 відеозапису, а також з урахуванням вказаного реального часу у верхньому правому вуглі 03.06.2023 р. о 16 год. 06 хв. 19 сек. чоловік, одягнений в футболку чорного кольору, шорти чорного кольору, кросівки чорного кольору, який рухався з провулку Сергія Миротворцева, рухається по вулиці Петропалівська, проходячи домоволодіння № 106 (а.с. 135-138 т. № 2).

При цьому зовнішній вигляд чоловіка, зафіксованого на відеозаписі, збігається з описом чоловіка, який здійснив напад на потерпілу з метою заволодіння її майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, та вчинив дії сексуального характеру відносно потерпілої без її добровільної згоди, відповідно до свідчень, наданих потерпілою та свідками ОСОБА_35 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , та якого вони впізнали за фотознімками.

Крім того, час та місце руху чоловіка, що зафіксовані на відеозаписі, співпадають з часом та напрямком руху обвинуваченого з місця події, про які в судовому засіданні вказували в своїх поясненнях потерпіла та дані свідки.

Доводи захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду речей та документів від 04.06.2023 р. через те, що він був здобутий стороною обвинувачення з порушенням передбаченого КПК України порядку без ухвали слідчого судді про тимчасових доступ до документів, - суд не бере до уваги, так як нормами КПК України не передбачено, що отримання вказаних доказів в обов`язковому порядку здійснюється лише на підставі ухвали про тимчасовий доступ.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з відеозаписом від 03.06.2023 р., відповідно до якого 03.06.2023 р. о 18.00 год. по вул. Партизанській м. Охтирка Сумської області було затримано ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Конкретні факти й відомості: 03.06.2023 р. приблизно о 16 годині ОСОБА_7 проник до двору домоволодіння АДРЕСА_2 та з використанням погроз заподіяння тілесних ушкоджень за допомогою ножа здійснив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння її грошовими коштами. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_7 в правій кишені шортів, в які одягнутий ОСОБА_7 , виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 120 грн. 6 купюр по 20 грн. ОСОБА_7 одягнутий у футболку чорного кольору на лівому плечі якої напис «А», на правому плечі напис «1981», на спині зображення у вигляді орла. Також ОСОБА_7 одягнутий у шорти чорного кольору, взутий у кросівки чорного кольору зі шнурками. Зазначені шорти, футболка та кросівки були вилучені в ході особистого огляду (а.с. 139-143 т. № 2).

При цьому вилучений одяг обвинуваченого ОСОБА_7 співпадає з описом одягу обвинуваченого на момент вчинення кримінальних правопорушень, який зазначили в своїх показах потерпіла та свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 .

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2023 р., відповідно до якого ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, дата і точна година огляду: 03.06.2023 року о 21.20 год. (а.с. 93 т.3).

Щодо доводів захисника про проведення освідування ОСОБА_7 на стан сп`яніння без участі захисника, хоча на момент освідування ОСОБА_7 був затриманим, що, на думку захисника, свідчить про порушення права обвинуваченого на захист, то суд не бере їх до уваги з наступних підстав.

Захисник не навів жодних доводів того, що освідування ОСОБА_7 на стан сп`яніння без участі захисника якимось чином вплинуло на правильність вказаного висновку про перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння.

Присутність чи відсутність захисника у цьому випадку не може позначитися на змісті інформації, зазначеної у висновку. Крім того, наявність стану сп`яніння у ОСОБА_7 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до яких обвинувачений був дуже агресивний, від нього було чути запах алкоголю.

При цьому покази свідків ОСОБА_36 та ОСОБА_37 про те, що обвинувачений не був у стані сп`яніння, - суд не бере до уваги, так як вони є особами, заінтересованими в результатах розгляду справи, оскільки обвинувачений є їх онуком.

Доводи захисника про те, що обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_7 було здійснено напад з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 , суд не бере до уваги з наступних підстав.

Розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Погроза застосування насильства обвинуваченим ОСОБА_7 полягала в залякуванні обвинуваченим потерпілої ОСОБА_9 негайним застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої. Про це свідчать умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , який схопивши в праву руку три господарські ножі та направляючи леза ножів на потерпілу, погрожував їй фізичною розправою, вимагаючи негайно надати йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США, після чого, продовжуючи погрожувати ножами, заштовхав потерпілу ОСОБА_9 до сараю та продовжив там вимагати від ОСОБА_9 надати йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США., а потім, залишивши в руці один ніж та продовжуючи погрожувати ним фізичною розправою, наніс потерпілій ОСОБА_9 два удари руками в область обличчя та один удар по тім`яній частині голови, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

При цьому, погроза застосування насильства виражала намір обвинуваченого застосувати насильство негайно та була спрямована на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 у момент її застосування.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень не вчиняв, а потерпіла його обмовила, суд не бере до уваги.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, звернулась до правоохоронних органів з відповідними заявами (а.с.135, 137 т.3), в судовому засіданні надала послідовні покази, які узгоджуються з показами свідків та об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами. Потерпіла раніше з обвинуваченим жодних відносин не мала та знайома з ним не була, в судовому засіданні не встановлено підстав та причин оговорювати обвинуваченого ОСОБА_7 з боку потерпілої. Тому суд не знаходить підстав сумніватися в правдивості показань потерпілої на підтвердження факту вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

За вимогами ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Водночас кримінальний процесуальний закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд, зіставивши фактичні дані, що містяться в доказах, дійшов висновку, що досліджені відповідно до вимог ст. 94 КПК України докази, а саме: показання потерпілої та свідків, дані протоколів слідчих дій, висновки експертизи та інші письмові докази, поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 152 КК України.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення та сховище, вчинений в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має молодий вік.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 14 від 18.01.2024 року в період інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням та недоумством не страждав та не перебував у стані хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У даний час ОСОБА_7 будь-яких ознак психічного розладу не виявляє, виявляє ознаки установчої поведінки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм станом ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 20-23 т. № 2).

Пом`якшуючих покарання обставин не встановлено.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, суд вважає, зваживши на роль кари як мети покарання, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили слід залишити попередній тримання під вартою.

Потерпілою ОСОБА_9 подано цільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій було завдано матеріальну шкоду в сумі 925,00 грн. витрат на лікування, що підтверджується квитанціями та чеками (а.с 48-59 т.3).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в розмірі 925,00 грн.

В іншій частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, так як вони не підтверджуються доказами.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості, справедливості та співмірності.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її безпідставного збагачення (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 року у справі № 607/4341/20).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 414 від 17.07.2023 р. після вчиненого відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_9 виявляла ознаки Гострої реакції на стрес, яка тривала орієнтовно до тижня. Даний розлад психіки перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим відносно неї кримінальним правопорушенням.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_9 було завдано моральної шкоди у зв`язку із вчиненим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, що в свою чергу призвело до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, завданих кримінальними правопорушеннями, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити, стягнувши з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 40000 грн.

Щодо заявлених потерпілою ОСОБА_9 вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Однак потерпілою та її представником - адвокатом ОСОБА_10 не надано доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, які понесла потерпіла, відсутні підтвердження про оплату наданих правових послуг.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_10 відсутні.

Накладений в межах кримінального провадження арешт майна слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 152 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03 червня 2023 року по день набрання даним вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 925,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2023 року, на майно, вилучене 03.06.2023 року в ході огляду місця події, а саме: кухонний ніж №1, рукоятка якого білого кольору, пластикова, загальна довжина ножа складає 28 см., довжина леза 17 см., довжина рукоятки 11 см., ширина леза в найширшій його частині складає 2,6 см., в найтоншій частині 0,5 см., товщина металу 0,1 мм., ширина рукоятки в найтовщій частині 2,5 см, в найтоншій частині 2 см.; кухонний ніж №2, рукоятка якого дерев`яна, обмотана липкою стрічкою синього кольору, загальна довжина ножа складає 29 см., довжина рукоятки 10 см., ширина найширшій його частині складає 2 см., в найтоншій частині 1,5 см., довжина леза складає 19 см., ширина най товщої частини 3 см., найвужчої частини 2 см., товщина металу 0,2 мм.; кухонний ніж №3, рукоятка якого темного кольору, загальна довжина ножа 21 см., рукоятка довжиною 11 см., шириною в най товщій його частині 2,5 см., шириною в найтоншій частині 1,5 см., довжина леза 10 см., ширина в най товщій частині 2 см., товщина металу 0,2 мм., скасувати.

Речові докази: кухонний ніж №1, рукоятка якого білого кольору, пластикова, загальна довжина ножа складає 28 см., довжина леза 17 см., довжина рукоятки 11 см., ширина леза в найширшій його частині складає 2,6 см., в найтоншій частині 0,5 см., товщина металу 0,1 мм., ширина рукоятки в най товщій частині 2,5 см, в най тоншій частині 2 см.; кухонний ніж №2, рукоятка якого дерев`яна, обмотана липкою стрічкою синього кольору, загальна довжина ножа складає 29 см., довжина рукоятки 10 см., ширина найширшій його частині складає 2 см., в найтоншій частині 1,5 см., довжина леза складає 19 см., ширина най товщої частини 3 см., найвужчої частини 2 см., товщина металу 0,2 мм.; кухонний ніж №3, рукоятка якого темного кольору, загальна довжина ножа 21 см., рукоятка довжиною 11 см., шириною в най товщій його частині 2,5 см., шириною в найтоншій частині 1,5 см., довжина леза 10 см., ширина в най товщій частині 2 см., товщина металу 0,2 мм., (квитанція №00324 від 03.06.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_7 ) повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Речові докази: зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , зразок дактилоскопічного порошку - знищити.

Речовий доказ диск DVD-R з відеозаписом з камер спостереження, які встановлені на території приватного домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3