Справа №403/68/25
провадження №1-кп/403/18/25
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2025 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Устинівка
Устинівського району Кіровоградської
області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом
порядку та фактичного проживання:
АДРЕСА_1 , маючу базову загальну середню освіту, на дату вчинення злочину -
працюючу соціальним працівником, не
одружену, маючу на утриманні чотирьох
дітей, громадянку України, відомості про
перебування на обліку, як
військовозобов`язаної, відсутні, раніше не
судиму
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після заслуховування думки учасників судового провадження щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, та, враховуючи, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілої, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі ОСОБА_6 ..
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора та обвинуваченої, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченої у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченої, та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів та цивільного позову потерпілої.
На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 щодо обставин вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченою, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою вчинення в умовах воєнного стану; вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, є встановленою та доведеною і вона підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, класифікується як тяжкий злочин.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови №7 від 24 жовтня 2003 року), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку в Кропивницькому районному сектрі №6 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області не перебувала та не перебуває.
Обвинувачена ОСОБА_4 на дату вчинення злочину не одружена, працювала на посаді соціального працівника відділу соціального забезпечення населення Устинівської селищної ради та за місцем роботи характеризується позитивно.
Обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, матірю яких являється. Має статус багатодітної матері, на обліку в Устинівському відділі Кропивницької філії Кіровограського обласного центру зайнятості не перебуває, допомоги по безробіттю не отримує.
По місцю проживання в с.Інгульське Кропивницького району Кіровоградської області обвинувачена характеризується задовільно.
Згідно відповіді КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області обвинувачена ОСОБА_4 на ОСОБА_8 обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
За змістом досудової доповіді, складеної органом пробації стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ризик вчинення останньою повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як середній. Виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення обовязків, передбачених ч.ч.1, 3 ст.76 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченою вчиненого нею протиправного діяння, його осуді та визнанні нею своєї вини у вчиненні крадіжки належних потерпілій ОСОБА_6 грошових коштів, а також вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності з огляду на те, що на дату вчинення кримінального правопорушення 10 грудня 2024 року та дату повідомлення про підозру ОСОБА_4 23 січня 2025 року (з огляду на дату народження нею сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), обставина перебування обвинуваченої в стані вагітності була очевидною.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий від злочину має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Разом з тим, згідно розписки про зберігання від 30 січня 2025 року під час досудового розслідування потерпілій ОСОБА_6 були повернуті грошові кошти в сумі 4000 грн. 00 коп. (8 купюр номіналом по 500 грн.), які остання зобов`язувалась зберігати до вирішення питання по суті кримінального провадження.
Доказів того, що передані потерпілій ОСОБА_6 купюри грошових коштів були сильно пошкоджені, що унеможливлює їх подальше використання за призначенням (розриви, забруднення, потертості), під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпілою, як цивільним позивачем, суду надано не було.Докази звернення з приводу цього питання до слідчого під час досудового розслідування також відсутні.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із наступними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Потерпілою ОСОБА_6 на обгрунтування розміру моральної шкоди було зазначено про те, що внаслідок вчинення протиправних дій обвинуваченої, у неї було порушено почуття безпеки та спокою, оскільки крадіжка грошей викликала у неї стрес, тривогу та почуття вразливості; психологічні переживання та емоційний дискомфорт; погіршення якості життя, оскільки викрадення грошей призвело до погіршення її фінансового стану та неможливості реалізувати потреби в придбанні ліків та продуктів харчування, а також до втрати довіри до оточуючих та вплинуло на її соціальні стосунки з оточуючими.
З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_10 безумовно була завдана моральна шкода, яка полягала у певних моральних стражданнях, пережитих нею внаслідок вчиненого стосовно неї кримінального правопорушення, зокрема, в перенесенні нею стресу у зв`язку із порушенням її права власності та відчуття власної безпеки, посиленням відчуття вразливості та дискомфорту внаслідок відсутності захищеності та порушення на певний час внаслідок цього звичного ритму життя.
Таким чином, з врахуванням: глибини фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_6 ; відсутності наданих суду доказів погіршення внаслідок вчиненого злочину її фінансового стану та неможливсті у зв`язку з цим реалізувати потреби в придбання ліків та продуктів харчування, а також відсутності тяжких вимушених змін в організації нею свого повсякденного життя, в тому числі погіршення соціальних стосунків з оточуючими; матеріального стану обвинуваченої, яка є багатодітною матір`ю та визнання нею позову на суму 5000,00 грн.; керуючись засадами розумності, справедливості та співмірності заподіяної злочином шкоди з розміром витрат на відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп..
Питання про долю речових доказів (грошових коштів в сумі 4000,00 грн.) необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Питання про долю речового доказу у виді оптичного «DVD-R HP 4.7 Gb» диску із вмістом проведення слідчого експерименту не вирішується судом згідно з п.7 ч.9 ст.100 КПК України, враховуючи на ненадання прокурором під час судового розгляду кримінального провадження даного речового доказу та постанови про визнання такого оптичого диску речовим доказом.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч.1 ст.79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ч.2 ст.79 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської області (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 07 травня 2025 року органом 3519, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Морозівка Олександрійського району Кіровоградської області (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 23 квітня 1996 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області на відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 5000 грн. 00 коп. (пять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: грошові кошти в сумі 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок), купюрами по 500 (пятсот) гривень в кількості восьми штук із серійними номерами: ХЕ5472137, АМ6204064, АЛ0375178, ГЛ4199139, ХА5518254, АК6235673, ВЕ7556145, ЄЛ68235331, які під час досудового розслідування передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), залишити останній, як власнику, анулювавши розписку про зберігання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1