Єдиний унікальний номер № 285/3215/25
Провадження № 1-кп/0285/657/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Звягелі кримінальне провадження № 285/3215/25 0000091) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Новограда-Волинського Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Мешканець м. Звягель Житомирської області ОСОБА_5 , знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ТЦК та СП, умисно, вирішив перешкодити законній діяльності ЗСУ під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

Так, не пізніше 06.11.2024, ОСОБА_5 створив власний обліковий запис (акаунт) у мобільному додатку з обміну миттєвими повідомленнями (месенджері) «Viber», з використанням особистого номеру телефону: НОМЕР_1 , та, як єдиний його користувач, мав функціональні можливості публікувати та видаляти у вказаному месенджері публікації, фото, відеоматеріали, ознайомлювався з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, надісланими іншими користувачами.

У подальшому, не пізніше 06.11.2024 (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 у месенджері «Viber» перейшов за надісланим йому від невстановленої особи запрошувальним посиланням та вступив до спільноти з назвою у вигляді піктограм, де ознайомився з повідомленнями інших її учасників, зміст яких становили відомості про місця видачі повісток співробітникамими-військовослужбовцями ТЦК та СП під час проведення ними заходів із мобілізації.

Після цього, у ОСОБА_5 виник стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності ЗСУ в особливий період, шляхом поширення в обговоренні (чаті) зазначеної спільноти месенджеру «Viber» у реальному часі подібної інформації щодо місць законної діяльності співробітників-військовослужбовців ТЦК та СП. При цьому, з метою приховування своїх вказаних протиправних дій, ОСОБА_5 , 06.11.2024 о 08:04 год., перебуваючи у м. Звягелі Житомирської області, у невстановленому слідством місці, з власного мобільного телефону відправив у месенджері «Viber» в обговорення (чат) спільноти з назвою у вигляді піктограм наступне текстове повідомлення: «Не пишіть тцк і менти, це як маяк для пошуку таких чатів службами, заміняйте іншими словами чи просто пишіть локацію і так зрозуміло про кого мова...».

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 , 18,12.2024 о 08:06 год., перебуваючи у м. Звягелі Житомирської області, у невстановленому слідством місці, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з використанням особистого мобільного телефону, з встановленим на ньому мобільним додатком «Viber», а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, з власного облікового запису у зазначеному месенджері, відправив текстові повідомлення: «Біля привата зелені роздають квитки» та «Урожай біля AВС сірий чи чорний duster на чорних номерах з зеленими без синіх» у обговорення (чат) спільноти з назвою у вигляді піктограм, тим самим поширив серед невизначеного кола осіб інформацію стосовно місця проведення мобілізаційних заходів та оповіщення населення співробітниками ТЦК та СП у реальному часі.

Продовжуючи діяти на виконання зазначеного умислу, ОСОБА_5 , за вказаних обставин та у такий само спосіб, перебуваючи у м. Звягелі Житомирської області, у невстановлених слідством місцях, відправив також наступні повідомлення у обговорення (чат) зазначеної спільноти месенджеру «Viber»: 21.12.2024 о 14:53 год.: «ТЦК шний бус курсує по дружбі»; 18.01.2025 об 11:36 год.: «Чорний дастер з зеленими стоїть біля 10 школи»; 13.02.2025, о 15:57 год.: «По волі біля магазину сині і зелені»; 25.02.2025 о 15:01 год.: «Сині і зелені навпроти нової пошти 2 з кимось ведуть бесіду»; 09.04.2025 о 12:10 год.: «Сині з зеленими на outlanderi по дружбі зараз біля юльки»; 12.04.2025 о 12:34 год.: «Бус зелених по смолці»; 17.04.2025 о 17:33 год.: «білий Бус зелених по дружбі їде в сторону болгар».

Своїми такими діями ОСОБА_5 теж поширив серед невизначеного кола осіб інформацію стосовно місця проведення мобілізаційних заходів та оповіщення населення співробітниками ТЦК та СП у реальному часі.

Досудовим розслідуванням установлено, що співробітниками-військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилися мобілізаційні заходи та оповіщення населення за наступними адресами, які відповідають поширеним ОСОБА_5 вищевказаним повідомленням у обговоренні (чаті) зазначеної спільноти: 18.12.2024 по вул. Київській у м. Звягелі; 21.12.2024, 09.04.2025, 17.04.2025 по вул. Дружби у м. Звягелі; 18.01.2025 по вул. Гетьмана Сагайдачного у м. Звягелі; 13.02.2025 по вул. Волі у м. Звягелі Житомирської області; 25.02.2025 по вул. Житомирській у м. Звягелі; 12.04.2025 у мікрорайоні Смолка м. Звягеля.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ТЦК та СП, перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Реєстру.

Таким чином, неодноразово розмістивши у месенджері «Viber», в обговоренні (чаті) зазначеної спільноти, з використанням власного облікового запису, зареєстрованого з особистого номеру телефону: НОМЕР_1 , повідомлення про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 втрутився в законну діяльність відповідного ТЦК та СП та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Реєстру.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перешкоджав законній діяльності ЗСУ в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 16.06.2025 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Крім того, керуючись положеннями пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України належать до категорії тяжкого злочину, особу підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання, його відношення до скоєного, на обліках у лікарів психолога та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, тяжких наслідків від вчинення даного злочину не наступило, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжує покарання - не встановлено, сторони узгодили міру покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, керуючись ч. 9 ст. 100 КПК, ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК, застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9С» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення, та щодо узгодженої міри покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та застосувати спеціальну конфіскацію.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений та його захисник не заперечували проти затвердження угоди. Захисник просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк менше 3 років. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення у кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 - не встановлено.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 285/3215/25 0000091).

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi 9С ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, зазначених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України негайно після проголошення його резолютивної частини вручити учасникам судового процесу.

Суддя ОСОБА_1