Справа № 367/7132/25
Провадження №1-кс/367/808/2025
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження за клопотанням старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000240 від 19.06.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого та фактичного місця проживання,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 19.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.06.2025 приблизно о 08 годині 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в громадському місці, на території кладовища, розташованого по вул. Антонія Михайловського в м. Буча Бучанського району Київської області, та відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, діючи з хуліганських мотивів, які супроводжувались винятковим цинізмом з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, демонструючи зневагу до місць поховання померлих, умисно здійснив наругу, з хуліганських мотивів, над 86 могилами померлих, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , з хуліганських мотивів.

19.06.2025 слідчим СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України 20.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України повністю обґрунтована і підтверджується доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а саме: Протоколом огляду місця події від 19.06.2025; Протоколом огляду від 19.06.2025; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_119 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_120 від 19.06.2025; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_121 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_122 від 19.06.2025; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_122 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_123 від 19.06.2025; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_124 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_125 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_126 від 19.06.2025; Протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Метою та підставою для звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Знаючи про міру покарання, яка йому загрожує останній може ухилятись від слідства та суду, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця мешкання та реєстрації, неодружений, неповнолітніх дітей та осіб, які б перебували на його утриманні не має, що у свою чергу свідчить про відсутність в останнього стримуючих соціальних зв`язків на території Бучанського району, Київської області. Окрім того, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» з 25.09.2022 по 17.04.2025 з діагнозом: «Легка розумова відсталість».

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, з якими він особисто знайомий та які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 4 ч. 1, ст. 177 КПК України, а саме, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може підбурити родичів, знайомих, товаришів надати органу досудового розслідування та суду неправдиві показання щодо створення йому псевдо алібі для уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що останній не має офіційного місця роботи, офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При цьому, слід взяти до уваги, що щодо ОСОБА_127 більш м`який запобіжний захід не забезпечить його процесуально слухняну поведінку і реалізації наведених вище ризиків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив звільнити його з-під варти.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: у нарузі над могилою, вчиненої з хуліганських мотивів.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: Протоколом огляду місця події від 19.06.2025; Протоколом огляду від 19.06.2025; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_119 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_120 від 19.06.2025; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_121 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_122 від 19.06.2025; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_122 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_123 від 19.06.2025; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_124 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_125 від 19.06.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_126 від 19.06.2025; Протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також, судом встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Також, доводи органу досудового розслідування щодо наявності ризиків передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, заслуговують на увагу, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи ізольованим матиме можливість: знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, з якими він особисто знайомий та які ще не допитані безпосередньо в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, беручи до уваги початкову стадію досудового розслідування, на переконання суду, сторона обвинувачення не мала достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій та призначення експертиз, що стосується предмету доказування у цьому кримінальному провадженні.

Ризик вчинення, підозрюваним, іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та беручи до уваги, що підозрюваний не має постійного місця проживання, не працевлаштований, з метою ухилення від слідства та суду має реальну можливість змінити місце свого перебування, може, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, домашній арешт не зможе уберегти від ризику переховування від слідства та суду. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину, у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту його затримання.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 було затримано 19 червня 2025 року, то датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 17 серпня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-187, 193-206, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000240 від 19.06.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 19.06.2025 року до 17.08.2025 року, включно.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 24 червня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1