Справа№ 953/4806/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мари Марийської області Туркменістану, громадянки України, яка має неповну середню освіту, не працює, розлучена, в силу ст. 89 КК України не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
22.04.2025 приблизно о 21:30 год. ОСОБА_5 перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 , де у неї виник раптовий умисел на заволодіння чужим майном.
Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_6 №64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_6 №26/2025 від 14.01.2025 на всій території України, достовірно знаючи про його введення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до раніше знайомої ОСОБА_7 , яка сиділа на лавочці у дворі вказаного будинку, де під загрозою насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу - ОСОБА_7 , а саме, погрожуючи предметом, схожим на пістолет, який до вогнепальної зброї не відноситься та є самозарядним сигнальним пістолетом Sur Arms G17 (Ansar BRT) калібру 9 mm Р.А.К., заводські серія/номер НОМЕР_1 , призначеним для імітації стрільби і подачі звукових сигналів, який потерпіла ОСОБА_7 сприймала як справжню вогнепальну зброю, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, стала вимагати надати їй костюм зеленого кольору, що складався з кофти та штанів та був одягнутий на ОСОБА_7 та повернути борг у сумі 100 гривень. Продовжуючи утримувати в одній руці пістолет, іншою рукою ОСОБА_5 завдала ОСОБА_7 по одному удару кулаком по волосяній частині голови та животу, та один удар долонею по правій стороні обличчя, чим завдала останній фізичний біль.
Після відповіді ОСОБА_7 з пропозицією розміняти наявні у неї гроші в сумі 500 гривень однією купюрою у найближчому магазині та віддати їй борг в сумі 100 гривень та костюм, що був одягнутий на ній, знявши його вдома, ОСОБА_5 зірвала з плеча ОСОБА_7 сумку, з якої забрала грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, після чого з силою стягнула з неї кофту з костюму, порвавши її.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: на розгинальній та ліктьовій поверхні правого передпліччя у середній третині садна лінійної форми, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи погрожувати ОСОБА_7 самозарядним сигнальним пістолетом Sur Arms G17, який потерпіла сприймала як справжню вогнепальну зброю, приставила його до голови потерпілої та дославши патрон до патроннику, стала погрожувати останній вбивством, після чого перенаправила пістолет у бік ніг ОСОБА_7 та погрожуючи їх прострелити, примусила потерпілу зняти штани з костюму та віддати їй.
Заволодівши, таким чином, належними ОСОБА_7 грошовими коштами у сумі 500 гривень та костюмом жіночим, що складається з кофти та штанів зеленого кольору, вартістю 680,00 гривень, ОСОБА_5 покинула місце скоєння злочину, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1180,00 грн.
Отже, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила про обставини його вчинення, щиро розкаялася. Підтвердила зазначені вище обставини, вказуючи, що 22.04.2025 приблизно о 21:30 год. вона перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 , підійшла до раніше знайомої ОСОБА_7 , яка сиділа на лавочці у дворі вказаного будинку, погрожуючи самозарядним сигнальним пістолетом стала вимагати надати їй костюм зеленого кольору, який був одягнутий на ОСОБА_7 та повернути їй борг у сумі 100 гривень. Підтвердила завдання ОСОБА_7 по одному удару кулаком по волосяній частині голови та животу, та один удар долонею по правій стороні обличчя. За вказаних вище обставин також не заперечувала, що зірвала з плеча ОСОБА_7 сумку, з якої забрала грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, з силою стягнула з неї кофту з костюму, порвавши її. Після цього вона приставила пістолет до голови потерпілої та дославши патрон до патроннику, стала погрожувати останній вбивством, після чого перенаправила пістолет у бік ніг ОСОБА_7 та погрожуючи їх прострелити, примусила потерпілу зняти штани з костюму та віддати їй.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. В наданій заяві зазначила, що вона не оспорює фактичні обставини справи, не наполягає на допиті її в якості потерпілої та допиті свідків, а також на дослідженні доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежитися допитом підсудної та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченої. Процесуальні наслідки визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України їй роз`яснені судом та зрозумілі. Їй роз`яснені наслідки прийняття судом рішення про визначення недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити обставини, які не досліджувалися у судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, в апеляційному порядку, при цьому наголошує, що її позиція добровільна. Просила дане кримінальне провадження розглянути без її участі (а.с. 38).
Прибуття потерпілого або його представника в судове засідання є правом (ст. 56 КПК), а не обов`язком потерпілої сторони, що відповідає висновкам, що містяться у постанові ККС ВС від 26.03.2025 у справі № 746/448/21.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 визнала винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, вказаних вище, беручи до уваги, що обвинувачена, потерпіла та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглянув кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_7 , інші учасники справи вірно розуміють зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановлена та доведена у повному обсязі, та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, відомості про обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 , встановлено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженкою м. Мари Марийської області Туркменістану, громадянкою України, має неповну середню освіту, не працює, розлучена, в силу ст. 89 КК України не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 64-65).
ОСОБА_5 є осудною особою, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 61, 62).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розумінні наслідків своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При цьому, суд вважає помилковим посилання в обвинувальному акті на рецидив злочинів як на обставину, що обтяжує покарання.
Так, відповідно до ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
За вказаних обставин відсутні підстави вважати наявним рецидив злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до особливо тяжких злочинів, його конкретні обставини та наслідки. Суд також враховує данні про особу винної, зазначені вище, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 187 КК України як обов`язкового, у виді конфіскації всього майна, яке є її особистою власністю.
Дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.
При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції її від суспільства, та неможливість її виправлення без відбування покарання, тому суд вважає неможливим застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, і про неможливість призначення покарання з іспитовим строком.
З цих же підстав, дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 13.06.2025, тобто з дня ухвалення цього вироку суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з моменту її фактичного затримання, а саме, з 23.04.2025 по 12.06.2025 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Костюм зеленого кольору в комплекті, сорочка та штани, без бирок, розмір «L», сумка блакитного кольору, порожня у середині, з ремішком для носіння на плечі, усередині наявна бирка з написом: «Sinsay INDEX: 3950К-05Х-ONE», передані на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_7 згідно зберігальної розписки потерпілої (а.с. 54).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 (справа № 953/3912/25 н/п 1-кс/953/3255/25), а саме, на: кейс сірого кольору із написом «Sur»; пістолет з маркуванням Ansar BRT - 9 mm Р.А.К. НОМЕР_1 ; 2 магазини; 20 патронів; 1 патрон, вилучені 22.04.2025 у ОСОБА_5 в ході проведення огляду місця події поблизу буд. №5В по вул. Чернівецька в м. Харкові (а.с. 55-56), у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.06.2025, тобто з дня ухвалення цього вироку суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з моменту її фактичного затримання, а саме, з 23.04.2025 по 12.06.2025 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення:
судової товарознавчої експертизи № 6333 від 05.05.2025 у розмірі 2544,48 грн.;
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 (справа № 953/3912/25 н/п 1-кс/953/3255/25), а саме: кейс сірого кольору із написом «Sur»; пістолет з маркуванням Ansar BRT - 9 mm Р.А.К. НОМЕР_1 ; 2 магазини; 20 патронів; 1 патрон, вилучені 22.04.2025 у ОСОБА_5 в ході проведення огляду місця події поблизу буд. №5В по вул. Чернівецька в м. Харкові.
- кейс сірого кольору із написом «Sur»; пістолет з маркуванням Ansar BRT - 9 mm Р.А.К. НОМЕР_1 ; 2 магазини; 20 патронів; 1 патрон знищити;
- костюм зеленого кольору в комплекті, сорочка та штани, без бирок, розмір «L», сумка блакитного кольору, порожня у середині, з ремішком для носіння на плечі, усередині наявна бирка з написом: «Sinsay INDEX: 3950К-05Х-ONE», передані на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_7 залишити у розпорядженні ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення їй копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій, потерпілій право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1