Справа № 639/3240/25
Провадження № 1-в/639/227/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України №3342-IX від 23.08.2023, а також про застосування покарання за наявності кількох вироків,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Новобарського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України №3342-IX від 23.08.2023 та про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в державній установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 року за ч.5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку: 26.04.2024 року. Кінець строку: 26.04.2029 року.

Крім цього, вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 місяця 25 днів арешту.

Покарання у виді арешту засуджений ОСОБА_5 не відбував.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023, яким внесено зміни до статті 60 КК України, розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 23 зазначеного Закону та замінено невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України, а також внесено зміни до ч. 2, ч. 9 статті 11 КВК України слова «арештні доми» виключено.

З огляду на викладене, начальник ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» просить суд:

-привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023 відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023, який набрав чинності 28.03.2024;

-на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішити питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків, а саме: вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 та вироку Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023.

У судовому засіданні представник колонії ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив вказане клопотання задовольнити.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_5 відніс вирішення зазначеного питання на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що стосовно ОСОБА_5 є невиконаний вирок Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023, за яким йому призначено покарання у виді арешту на строк 1 місяць 25 днів, яке він не відбував. З огляду на викладене прокурор просить суд клопотання установи виконання покарань задовольнити та визначити засудженому ОСОБА_5 до відбування остаточне покарання за наявності кількох вироків, а саме вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 та вироку Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023, у виді 5 років 10 днів позбавлення волі.

Вислухавши думку прокурора, представника колонії та засудженого, дослідивши надані матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова 23.02.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 25 днів.

Вирок Київського районного суду м. Харкова 23.02.2023 набрав законної сили 28 березня 2023 року.

З листа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» № 12/12-7041/Кр від 28.04.2025 встановлено, що ОСОБА_5 в період з 23.02.2023 по 28.04.2025 не надходив до установи для відбуття покарання за цим вироком суду.

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_5 підтвердив, що покарання у виді арешту за вироком Київського районного суду м. Харкова 23.02.2023 він не відбував.

Суд враховує, що 23 серпня 2023 року був прийнятий Закон України № 3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав законної сили 28 березня 2024 року.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 60 КК України, яка викладена в такій редакції: «Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Таким чином, покарання у виді арешту не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим Законом додано новий вид покарання, а саме: пробаційний нагляд, який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» КК України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023) передбачено, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки внесеними Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 змінами до КК України виключено з санкції ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до вимог ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Крім того, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 ОСОБА_5 засуджений за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання за вироком суду відраховується з 26.04.2024, тобто з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За вироком суду злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, було вчинено у період часу з 27.06.2023 до 10.04.2024.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 набрав законної сили 01 серпня 2024 року.

Разом із цим, при винесенні вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 не враховано наявність вироку Київського районного суду м. Харкова 23.02.2023, тобто покарання за цими вироками не поєднані між собою.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У відповідності з абз. 7 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18) викладено правовий висновок, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Враховуючи вищевикладене, оскільки вирок Київського районного суду м. Харкова 23.02.2023 не був врахований під час ухвалення останнього за часом вироку, тобто вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, було вчинено ОСОБА_5 після винесення вироку Київського районного суду м. Харкова 23.02.2023, тому суд застосовує (визначає) остаточне покарання за наявності кількох вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

З огляду на вищевикладене, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України суд приймає рішення про визначення засудженому ОСОБА_5 до відбування остаточного покарання за наявності кількох вироків, а саме: за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023, шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі на строк на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Таким чином, клопотання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України №3342-IX від 23.08.2023 та про застосування покарання за наявності кількох вироків є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 про приведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України №3342-IX від 23.08.2023, а також про застосування покарання за наявності кількох вироків задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 74 КК України замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023 у виді 1 (одного) місяця 25 (двадцяти п`яти) днів арешту на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) місяці 20 (двадцять) днів.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України застосувати покарання за наявності кількох вироків, шляхом часткового складання покарань за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 01.07.2024 та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023, та визначити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд м. Харкова, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1