У Х В А Л А

Іменем України

31.07.2025 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із базовою середньою технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, громадянина України, раніше не судимого, однак відносно якого 03.07.2020 скеровано до суду обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 5 ст. 407 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000078 від 04.07.2025,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з даним клопотанням, погодженим з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , призваний 01.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України за мобілізацією відповідно до Указу Президента № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2022 №110 солдат ОСОБА_4 , вважається таким, що зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

№ 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

03.07.2025 близько 14:00-15:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Космонавтів в с. Браїлів, поруч із електростанцією, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_8 зазнав легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, у вигляді відкритого перелому носа, синців на спинці носу та повіках обох очей, а також садна на лівому колінному суглобі

Окрім того, 28.10.2022 о 13:30 год. було виявлено, що солдат ОСОБА_4 , який проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 , самовільно залишив район виконання бойового завдання ротного району відповідальності військової частини НОМЕР_1 .

Так, 28.10.2022 солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності та за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

30.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних злочинів.

30.07.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілу чи експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В клопотанні слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян та покладанням обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечили, так як у підозрюваного на утриманні перебуває п`ятеро дітей та вагітна дружина.

Заслухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального злочину обґрунтована органом досудового слідства, приведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема: рапортом реєстрацію в журналі єдиного обліку від 03.07.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.07.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.07.2025; протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.07.2025; рапортом реєстрацію в журналі єдиного обліку від 22.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.07.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.07.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 30.07.2025, витягом з наказу від 01.04.2022 №275, наказом від 28.10.2022 №2883, наказом №2906 від 29.06.2022, наказом від 16.11.2022 №1494, витягом з наказу від 27.04.2022 №110, витягом з наказу від 07.04.2024 №114-РС.

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 5 ст. 407 КК України є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, а питання про оцінку вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального злочину не входить до компетенції суду на даному етапі провадження.

В судовому засіданні встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 відсутнє постійне місце реєстрації, законне джерело доходу, постійне місце роботи, навчання, перебуває в СЗЧ, раніше не судимий, однак відносно якого 03.07.2020 скеровано до суду обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та знову підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, яким передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк та у вчиненні тяжкого кримінального злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень та наявність ризику вчинення інших злочинів, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, що буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи, тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відтак, під час судового розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 5 ст. 407 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може вчинювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 виправдані, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 27 вересня 2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу слідчий суддя вважає, що заставу слід визначити у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Керуючись ст.ст. 176,178,186,193,194,196,197,202,203,205,309,395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання 30 липня 2025 року по 27 вересня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Підозрюваний/заставодавець має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Вінницькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя