№ 207/2723/23
№ 1-кп/207/78/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000112 за обвинуваченням

ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 18.03.2025 року прокурором ОСОБА_7 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , оскільки згідно ст. 177 КПК України прокурор вважає, що лише даний запобіжний захід дозволить уникнути ризиків протиправного впливу обвинувачених на свідків, скоєння ними інших правопорушень, ухилення від суду, з урахуванням того, що ступінь ризиків не знизилась. У даній справі триває судовий розгляд, не допитані свідки та обвинувачені, не досліджені інші докази.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 просив обрати домашній арешт відносно обвинувачених або встановити менший розмір застави, який відповідав би матеріальним можливостям обвинувачених; вважає, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суттєво знизилась за час судового розгляду, оскільки обвинувачені тривалий час під вартою, існування цих ризиків на його думку не доведено прокурором у суді шляхом надання відповідних доказів.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали позицію захисника.

Обвинувачена ОСОБА_3 , її адвокат окремих заяв з приводу клопотання прокурора не мали, підтримали позицію захисту.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, захисника, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України не відпали і їх ступінь суттєво не знизилася, тому відсутні на даний час підстави для застосування більш м`якого, ніж діючий на даний час, запобіжного заходу.

Так злочин, інкримінований обвинуваченим, відноситься до особливо тяжких, обвинувачені на час затримання не працювали і не мали легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, відсутні дані стосовно наявності малолітніх дітей та/або інших осіб на утриманні, стосовно неможливості тримання під вартою за станом здоров`я, у справі розпочато судовий розгляд, однак не допитані учасники процесу, в тому числі обвинувачені, не досліджені усі докази. Згідно витребуваної судом інформації обвинувачена ОСОБА_6 за станом здоров`я не має пересторог щодо тримання під вартою та може приймати участь у судових засіданнях.

Виходячи з викладеного, є підстави вважати реальним та обгрунтованим існування ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які не працюють, не мають іншого легального джерела доходу, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 раніше судимі, перебуваючи на волі в умовах домашнього арешту під час дії воєнного стану, можуть вчинити новий злочин, продовжити протиправну діяльніст, ухилятись від явки до суду, у протиправний спосіб вплинути на учасників процесу (свідків).

З урахуванням того, що кримінальне провадження перебуває у суді на стадії, коли триває судовий розгляд, однак з об`єктивних причин (зайнятість та заміна прокурора, зайнятість адвокатів у інших справах тощо) не досліджені усі докази, не допитувались свідки, самі обвинувачені, суд вважає, що ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків відносно обвинувачених не змінилась та не знизилась з часу вирішення питання про обрання запобіжного заходу і вказану обставину не спростовано стороною захисту у суді, у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до постановлення вироку суду, але не більш ніж на 60 діб.

Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України судом встановлено заставу відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ухвалою від 04.07.2024.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.12.2024 знижено розмір застави до 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підстав змінити вказаний розмір суд не має.

Запобіжний захід у вигляді застави має відповідати тяжкості злочину та запобігати ризикам встановленим ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважав необхідним клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, продовживши відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не більш ніж на 60 діб, залишивши можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинувачених у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки цей розмір застави є мінімальним і є достатнім для запобігання ризикам встановленим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні від 18.03.2025 року сторони у судовому засіданні висловлювали свою думку стосовно застави, мотивувальна частина ухвали містить зазначення розміру застави, однак у резолютивній частині вказано, що судом продовжено строк тримання під вартою обвинувачених до 16.05.2025 року, але помилково допущено описку та не зазначено про розмір застави, який було встановлено відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ухвалою від 24.12.2024 року суду апеляційної інстанції, якою знижено розмір застави до 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також у резолютивній частині помилково зазначено прізвище та посаду прокурора.

Згідно ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 331, 379 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Виправити описку в резолютивній частині ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року у справі за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та викласти резолютивну частину ухвали в наступній редакції:

Клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сроком на 60 діб відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинувачених

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» до ухвалення вироку по справі, але не більше ніж до 16 травня 2025 року, включно.

Встановити заставу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 кожному у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави ТУ ДСА України в Дніпропетровській області. Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України iiкласти на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у разі внесення застави, такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти посадовій особі чи органу, який здійснив виклик; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок суду, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі за місцем утримання.

У разі внесення застави і з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК у разі внесення застави, покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами, визначеними слідчим або прокурором з приводу обставин вчинення інкримінованого їм злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити термін дії покладених судом на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обов`язків до 16 травня 2025 року включно, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що у разі невиконання ними покладених на них цією ухвалою обов`язків, застава звертається у дохід держави.»

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1