Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року Справа № 608/1312/25

Номер провадження1-кс/608/553/2025

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене 17 червня 2025 року в ЄРДР за №0000273, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання вказала, що Слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 червня 2025 року, приблизно о 00 години 10 хвилин, між солдатом ОСОБА_4 , який перебував у приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, під час словесного конфлікту із солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , за вищевказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, брижі тонкого кишечника, просвіту тонкого кишечника, внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок ІІ ст., які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та заподіяних тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_6 госпіталізовано до КНП «Чортківська ЦМЛ», для надання медичної допомоги.

Крім того встановлено, що 17 червня 2025 року приблизно о 00 години 10 хвилин, між солдатом ОСОБА_4 , який перебував у приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту із солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням брижі товстої кишки, внутрішньочеревна кровотеча, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та заподіяних тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП «Чортківська ЦМЛ», для надання медичної допомоги.

Крім того встановлено, що 17 червня 2025 року приблизно о 00 години 10 хвилин, між солдатом ОСОБА_4 , який перебував у приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту із солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_8 чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, брижі тонкого кишечника, просвіту тонкого кишечника, внутрішньочеревної кровотечі, геморагічний шок ІІ ст., які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та заподіяних тілесних ушкоджень, потерпілого ОСОБА_8 госпіталізовано до

КНП «Чортківська ЦМЛ», для надання медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121

КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Крім того встановлено, що 17 червня 2025 року приблизно о 00 години 10 хвилин, між солдатом ОСОБА_4 , який перебував у приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту із сержантом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення органів черевної порожнини з пошкодженням печінки і жовчного міхура, внутрішньочеревної кровотечі, крововтрати ІІ-ІІІ ст., від яких ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 о 14:25 год., помер у відділенні інтенсивної терапії КНП «Чортківська ЦМЛ».

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121

КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

17 червня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

17 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

19 червня 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_4 , до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 17 червня 2025 року;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від

17 червня 2025 року;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20 червня 2025 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 18 червня 2025 року;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20 червня 2025 року;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 20 червня 2025 року;

-висновком судово медичної експертизи від 14 липня 2025 року №33

та іншими матеріалами.

Сукупність зібраних доказів об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненими злочинами. На даному етапі вони, хоча і не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте дозволяють дійти висновку про виправданість висунення звинувачення.

Саме такий підхід застосовує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

19 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Чортківського районного судуТернопільської області ОСОБА_10 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосованозапобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, строк дії якого закінчується 18 серпня 2025 року.

Прокурор ОСОБА_3 вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на даний час не перестали існувати.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1, 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а відповідно до ст. 12

КК України є тяжким злочином.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

2.Незаконно впливати на свідків та потерпілих (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України)

ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків, дані яких йому відомі із матеріалів кримінального провадження, а також слід врахувати те, що він особисто знайомий з ними та упродовж певного часу проходив службу в одній військовій частині, а тому шляхом погроз чи умовлянь він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Беручи до уваги те, що показання свідків та потерпілих є важливим доказом в рамках даного кримінального провадження, відмова чи їх зміна в суді, може суттєво ускладнити процес доказування вини

ОСОБА_4 .

Окрім цього, кримінальним правопорушенням, у яких підозрюється ОСОБА_4 , характерний високий ступінь суспільної небезпеки.

Прокурор ОСОБА_3 зазначає, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але і жертви злочину та її безпеку.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати (продовжити) стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід.

Разом з тим, у зв`язку із складністю обставин вчинених кримінальних правопорушень, необхідністю проведення значної кількості слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, довготривалим проведенням експертними установами відповідних експертиз, постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 08 серпня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000273 від 17 червня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 121 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 17 вересня 2025 року.

Прокурор вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт, та його подальше продовження, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , та запобігти вище вказаним ризикам.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просять застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічну пору доби, оскільки встановлених ухвалою слідчої судді ОСОБА_10 від 19 червня 2025 року обов`язків ОСОБА_4 не порушував, в даний час оплатив операційне втручання та потребує можливості проведення операції на щелепі. Крім того, електронний браслет йому не одягали за відсутності вільного в даний час у розпорядженні поліції, а тому просять цей обов`язок взагалі не покладати на ОСОБА_4 .

Слідча суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків з огляду на особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а відтак існує ризик, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, який передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, дані яких йому відомі із матеріалів кримінального провадження, враховуючи, що він особисто знайомий з ними та проходить службу в одній військовій частин, а також проживає в одному приміщенні, а це є ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, а саме, існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя зазначає, що хоч ОСОБА_4 раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, як про це зазначено в ухвалі слідчої судді ОСОБА_10 , є учасником бойових дій, брав участь у захисті Вітчизни, на даний час стан його здоров`я незадовільний, оскільки неодноразово отримував бойові поранення, однак він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

З зазначених слідчим ризиків, слідча суддя зазначає, що застосування запобіжного заходу, багато в чому визначається характером, властивостями вчинених злочинів, одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення.

Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести, в разі визнання його винним.

Зокрема, в п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків, перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, щодо наявності обґрунтованої підозри, то положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри».

В оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до частини 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Відтак, стороною обвинувачення до клопотання додано докази, котрі навіть в сторонньої людини викликають відчуття того, що підозра є обґрунтованою та розумною.

Сукупність представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певними злочинами.

На даному етапі вони, хоча і не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте дозволяють дійти висновку про виправданість висунення звинувачення.

Саме такий підхід застосовує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вдалось дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності здійснення позапроцесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Саме тому, слідча суддя вважає, що прокурор ОСОБА_3 довела, що є доцільним та необхідним продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 17 вересня 2025 року, і при цьому, продовжити покладені на нього ухвалою слідчої судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_10 19 червня 2025 року обов`язки, а саме: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; заборонити спілкування зі свідками та потерпілими; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Неухильно виконуючи ці обов`язки, підозрюваний ОСОБА_4 не зможе ухилитися від слідства та суду та скоювати нові кримінальні правопорушення.

За таких обставин, повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України, обрання та продовження щодо підозрюваного застосування раніше обраного слідчим суддею ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та нормам КПК України та практиці ЄСПЛ.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене 17 червня 2025 року в ЄРДР за №0000273, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Славута Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, тобто до 17 вересня 2025 року.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , терміном до 17 вересня 2025 року, застосування визначених ухвалою слідчої судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_10 19 червня 2025 року, обов`язків:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

-заборонитиспілкуваннязісвідками та потерпілими;

-здати на зберігання до відповіднихорганівдержавноївладисвій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали про цілодобовий домашній арешт покласти на Чортківський РУП ГУНП в Тернопільській області та Славутський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

У разі необхідності строк цілодобового домашнього арешту може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити два місяці, тобто до 17 вересня 2025 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: (підпис)

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000273 від 17.06.2025 року.

Ухвала набрала законної сили " " _________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " ________________ року.

Секретар: