УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000060 від 10.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до обвинуваченої ОСОБА_5 . Клопотання мотивовано тим, що проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 10.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Вінниці, діючи умисно та на виконання вказівок невстановленої на даний момент особи з числа представників спецслужб Російської Федерації, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, за попередньою змовою та у співучасті із вказаною вище невстановленою особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи їх можливі наслідки у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, вчинила державну зраду шляхом надання іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

Так, громадянка України ОСОБА_5 , усвідомлюючи вищевказані обставини, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.03.2025, діючи спільно із невстановленою на даний момент особою з числа представників спецслужб Російської Федерації, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, спілкуючись із нею через інтернет-месенджер «Телеграм», погодилася на виконання завдання вказаної вище невстановленої на даний час особи, що використовувала аккаунт в інтернет-месенджері «Телеграм» під іменем « ОСОБА_6 » (нікнейм « ОСОБА_7 »), щодо вилучення із заздалегідь підготовленої схованки двох саморобних вибухових пристроїв (далі - СВП), перевірки їх готовності до використання та переміщення (встановлення) їх у визначеному організатором даного злочину місці з метою подальшого вчинення декількох вибухів для нанесення шкоди авторитету органів державної влади України, пошкодження майна, нанесення шкоди життю та здоров`ю громадян України, порушення громадського порядку тощо.

Так, 30.03.2025, на виконання вказаного вище завдання, ОСОБА_5 прибула до м. Вінниця з м. Яготина Київської області, орендувала один з номерів у готелі «Harvest» за адресою: м. Вінниця, вул. Марії Литвиненко-Вольгемут, буд 8А, з якого 31.03.2025, приблизно о 11 годині 30 хвилин, використовуючи методи конспірації та вказівки невстановленої на даний момент особи з числа представників спецслужб Російської Федерації з приводу маршруту пересування та розташування схованки із СВП, прибула до місця, де був заховані вказані вище два СВП (АДРЕСА_1, гараж № НОМЕР_1).

В подальшому, у цей же день, близько 12 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за вказівками невстановленої особи, яка використовувала акант в інтернет-месенджері «Телеграм» під іменем « ОСОБА_6 » (нікнейм « ОСОБА_7 »), перевірила наявність у зазначеному вище гаражному приміщенні двох СВП, їх технічний стан та наявність пристрою для віддаленого спостереження, а також здійснила активацію вказаних СВП шляхом з`єднання між собою електропроводів, під`єднаних до мобільних телефонів для забезпечення віддаленої детонації вибухової речовини. При цьому вказані СВП були виготовлені на основі термосів із примотаними до його корпусу металевими шурупами-саморізами у якості вражаючих елементів для нанесення максимальної шкоди майну, життю та здоров`ю громадян, які могли потрапити у зону їх дії, а також порушення громадського порядку на місці злочину та населеного пункту в цілому.

Далі, невстановлена на даний момент особа з числа представників спецслужб Російської Федерації, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, із використанням аккаунту в інтернет-месенджері «Телеграм» під іменем « ОСОБА_6 » (нікнейм « ОСОБА_7 »), надала ОСОБА_5 вказівку забрати із гаражного приміщення пристрій для віддаленого спостереження за вчиненням злочину у вигляді картонної коробки із написом «Gorenje» із вмонтованим у неї мобільним терміналом із активованим програмним забезпеченням для ведення дистанційного спостереження та помістити його у заздалегідь обумовленому місці, після чого забрати з гаражного приміщення два активовані ОСОБА_5 СВП та помістити їх на місці вчинення майбутніх вибухів та очікувати нових вказівок щодо вчинення подальших протиправних дій.

На виконання описаних вище вказівок, ОСОБА_5 , 31.03.2025, близько 12 години 25 хвилин, вийшла з гаражного приміщення № НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1, взявши із собою пристрій для віддаленого спостереження за вчиненням злочину у вигляді картонної коробки із написом «Gorenje» із вмонтованим у неї мобільним терміналом із активованим програмним забезпеченням для ведення дистанційного спостереження, який розмістила під лавкою зупинки для громадського транспорту, розташованої по вул. Батозька біля ГБК «Зірка». Після завершення завдань з перевірки СВП та встановлення пристрою для віддаленого моніторингу, вирушила громадським транспортом до залізничного вокзалу м. Вінниця з метою повернення до м. Києва.

В подальшому, 31.03.2025 о 13 годині 55 хвилин, під час руху ОСОБА_5 по платформі залізничної станції «Вінниця» за адресою: м. Вінниця, площа Привокзальна, 1, остання була затримана співробітниками УСБУ у Вінницькій області в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України («Державна зрада») - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

31 березня 2025 року ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України та 01 квітня 2025 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, У зв`язку з цим, ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування.

Слідчим суддею Вінницького міського суду 02.04.2024 до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання, тобто до 29.05.2025 включно.

Слідчими суддями Вінницького міського суду строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неодноразово продовжувався, на даний час діє до 01.09.2025.

Крім того, слідчим суддею Вінницького міського суду строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 продовжено до 01.09.2025 (в межах строку досудового розслідування).

21.08.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ризики (передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України), які існували на момент застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Враховуючи, що за таких обставин більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, прокурор просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, заявив, що підзахисна вину не визнає, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку захисника, повідомила, що була в стані наркотичного сп`яніння, пристрої не приєднувала.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

31 березня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 01 квітня 2025 року останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у «державній зраді», - діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2024 до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання, тобто до 29.05.2025 включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.04.2025 апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області залишено без змін.

Слідчими суддями Вінницького міського суду строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неодноразово продовжувався та діє до 01.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2025 (справа 127/22637/25) строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 01.09.2025 (в межах строку досудового розслідування).

21.08.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що ризики які існували на час застосування запобіжного заходу на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення, яке вчинене громадянкою України на користь держави-агресора, в період дії воєнного стану з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачена обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя приходить до переконання, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не заміжня, утриманців не має, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштована, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті: тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення обвинуваченій розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, особливу тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а також, що обставини на які посилались суди першої та апеляційної інстанції при обранні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти встановленим ризикам, тому доцільно клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченій ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 27.10.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя