Справа № 191/581/25
Провадження № 1-в/191/149/25
У Х В А Л А

іменем України

10 квітня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2023 року за ч.3 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, про звільнення від покарання, призначеного вироком, у відповідність до чинного законодавства,-

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2023 року у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 надав суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступне.

Вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) загальною вартістю 2200,00 грн., яке мало місце 17 січня 2023 року, а також за таємного викрадення чужого майна (крадіжка) загальною вартістю 2700,00 грн., яке мало місце 20 січня 2023 року.

Вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2023 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX). Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року складає 2684 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2023 році становить 1342 грн. 00 коп. (2684 грн. х 50% = 1342 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01 січня 2023 року складає 2684 грн. 00 коп.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, 17 січня 2023 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 2200,00 грн., що не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 діяння, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом, який мав місце 17 січня 2023 року.

Також ОСОБА_4 за цим же вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року вчинив 20 січня 2023 року таємне викраження чужого майна (крадіжка) на суму 2700,00 грн., тоді як два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01 січня 2023 року складали 2684,00 грн.

Отже, вказане діяння не підлягає декриміналізації, оскільки вартість майна на момент вчинення вказаного епізоду кримінального правопорушення перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

З огляду на викладене, за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2023 року ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання, призначеного вироком, у відповідність до чинного законодавства задовольнити.

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року за епізодом, який мав місце 17 січня 2023 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року, із застосуванням ч.1 ст.72 КК України, вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 , тобто з 21 листопада 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1