В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, № 0001440 від 15.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Словіта Львівської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , 20 липня 2025 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що її дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, із вбиральні ресторану «Ахалі», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Леся Курбаса будинок 4, таємно викрала мобільний телефон марки «Айфон 13» синього кольору із об?ємом пам?яті 128 GB, вартістю 15059 гривень 80 копійок, в силіконовому чохлі чорного кольору із наявним орнаментом червоного кольору, вартістю 258 гривень 53 копійки, що належить потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинила останній майнову шкоду на суму 15318 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.08.2025 року між прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001440 від 15.08.2025 року ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченою у цьому ж провадженні ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачена беззастережно визнає обвинувачення в повному обсязі під час судового провадження у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого, даних про особу обвинуваченої (повністю визнає винуватість у вчиненому злочині, відсутність судимостей), наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, які обтяжують покарання, сторони досягли згоди, що обвинувачена ОСОБА_5 має понести покарання в межах санкції статті за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 474, 476 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаюється у скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 (згідно з п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 66 КК України) є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 (згідно зі ст. 67 КК України) судом не встановлено.

Сторони угоди розуміють, що, у відповідності до вимог ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 та ст. 424 КПК України, а для обвинуваченого також відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, у відповідності до ч. 4 ст. 394 КПК України, є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями у відповідності до ч. 3 ст. 424 КПК України є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги:

засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє зміст положення п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винною, а також вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження цієї угоди судом.

Також, обвинуваченій ОСОБА_5 відомо і зрозуміло, що у відповідності до вимог ст. 476 КПК України за наслідком невиконання даної угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні угоду підтримав, вказав на її відповідність вимогам КПК, добровільність її укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченою своєї винуватості у інкримінованому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що у повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях та щиро розкаюється, просить суд затвердити угоду. Також, обвинувачена зазначила, що повністю усвідомлює вид та розмір покарання, призначення якого обумовлене угодою. Обвинувачена повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої, у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, вказавши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним та відповідає інтересам сторін.

Відповідно до наведеного вище та змісту пред`явленого обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 27 серпня 2025 року є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що, у відповідності до вимог статті 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченої є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання суд вирішує також з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК України.

Відтак, суд має призначати покарання конкретній особі за відповідний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Суд також вважає, що встановлені вище обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а також наведені вище пом`якшуючі покарання обставини дозволяють застосувати до нього, при призначенні покарання, обумовлені угодою положення ст. 75 КК України.

Судом не встановлено підстав для відмови у затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, роз`яснивши її та з`ясувавши у обвинуваченого відомості про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, яка раніше не судима, дані про перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра відсутні, немає на утриманні дітей, а також наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Також, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, вищенаведені обставини справи, зокрема пом`якшуючі обставини, суд приходить до висновку, що виправлення останньої можливе без відбування покарання, і відповідно до ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченої та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 124 КПК України зазначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відтак, з обвинуваченої слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №2276/25 від 15.08.2025 року у розмірі 420 грн на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК.

Запобіжний захід обирався ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.08.2025 року у вигляді особистого зобов`язання, який слід залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472-475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2025 року, укладену між прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001440 від 15.08.2025 року ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченою у цьому ж провадженні ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та призначити їй іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після вступу вироку у законну силу запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження вважати скасованим.

Речові докази: мобільний телефон марки «Айфон 13» синього кольору із об?ємом пам?яті 128 GB, вартістю 15059 гривень 80 копійок, в силіконовому чохлі чорного кольору із наявним орнаментом червоного кольору, вартістю 258 гривень 53 копійки та мобільний телефон марки «Айфон 14 про макс» чорного кольору - повернути власнику.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 420 грн на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1