Справа № 352/1466/24
Провадження № 11-кп/4808/327/25
Категорія ч.2 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тлумацького районного суду від 29.04.2025 щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, не військовозобов`язаного, депутата Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області, присяжного Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

1.Зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

На підставі п.1, п.2, п. 3, ч.2 ст.59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 відповідні обов`язки.

На підставі ч.3 ст.59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 до пробаційного нагляду обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушенням задовольнено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 5000 грн відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

30.03.2024 року близько 21 год 45 хв, ОСОБА_10 рухався на автомобілі марки «Volkswagen Amarok», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. С. Бандери в с. Стриганці Єзупільської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Коли ОСОБА_10 зупинив свій автомобіль поблизу будинку № 11 на вказаній вулиці, до нього підійшов ОСОБА_7 , який розпочав словесний конфлікт з приводу невдоволення веденням останнім господарської діяльності. Під час конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого, бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, віднайшов дерев`яну палицю, якою наніс один удар в ділянку голови ОСОБА_10 .

У результаті протиправних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_10 .

3.Доводи апеляційної скарги.

3.1. Вирок прийнятий з неправильним застосуванням норм матеріального права.

3.2. Судом першої інстанції не встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого за ст. 66 КК України.

3.3. Не повною мірою враховано характеризуючі дані особи обвинуваченого, такі як те, що він є пенсіонером, вчинив кримінальне правопорушення вперше, має постійне місце проживання та реєстрації, не перебуває на обліку в нарколога та психіатра, проживає з дружиною-пенсіонером та сином-інвалідом війни, має подяки та грамоти.

3.4. Обвинувачений є депутатом сільської ради, захисником справедливості, активним громадським діячем, що постійно відстоює конституційні права людей.

3.5.Судом першої інстанції обрано максимальну міру покарання (пробаційний нагляд на 1 рік) в межах санкції ст. 125 ч. 2 КК України без належного обґрунтування вибору такого покарання та без обґрунтування неможливості призначення більш м`якого покарання.

3.6. Потерпілому злочином не завдано жодної матеріальної шкоди.

3.7. Потерпілий не перебував на лікуванні та не поніс жодних витрат на лікування внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.

3.8. При визначенні моральної шкоди в 5000 грн порушено принцип виваженості, справедливості та розумного задоволення потреб потерпілої особи, що може призвести до безпідставного збагачення потерпілого.

Враховуючи наведені обставини просить оскаржений вирок змінити пом`якшивши обране покарання, та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700,00 грн.). Відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди.

4. Доводи заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 .

4.1. Стверджує, що апелянти суперечать власним аргументам, оскільки у вироку суду особу обвинуваченого було чітко охарактеризовано.

4.2. Судом першої інстанції було дотримано процесуальних норм та вжито всіх заходів для з`ясування ознак, що характеризують особу обвинуваченого.

4.3. Судом встановлено, що обвинувачений є пенсіонером, кримінальне правопорушення вчинив вперше, має постійне місце реєстрації, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, проживає з дружиною-пенсіонером та сином-інвалідом війни.

4.4. У вироку суду також чітко вказано, що суд дослідив та врахував характеристику ОСОБА_7 , надану старостою Єзупільської сільської ради, де зазначено, що ОСОБА_7 бере активну участь у житті села та селищної ради, є активним користувачем соціальних мереж, де може провокувати конфлікти, та характеризується непередбачуваною поведінкою.

4.5. Суд також врахував досудову доповідь Івано-Франківського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації», яка свідчить, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, оскільки він не становить високої суспільної небезпеки.

4.6. Вимога про відмову у задоволенні позову про моральну шкоду не відповідає фактичним обставинам, оскільки моральна шкода була доведена та оцінена судом першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини просить у задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 відмовити повністю, а вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

5. Правові позиції сторін у судовому засіданні.

5.1. Обвинувачений та захисник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

5.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

5.3. Представник потерпілих заперечив апеляційну скаргу.

6. Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив усі обставини кримінального провадження, надав належну оцінку зібраним доказам, ухвалив справедливе рішення про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останнього.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він раніше не судимий, є пенсіонером, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинив правопорушення вперше. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, що відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Доводи апеляції щодо суворості призначеного покарання є безпідставними, оскільки обрана міра покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Щодо цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позов потерпілого. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Судом було встановлено, що внаслідок злочину потерпілому завдано значних моральних страждань, які оцінені в грошовому еквіваленті 5000 грн 00 коп. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності матеріальної шкоди та витрат на лікування не спростовують факту спричинення моральних страждань потерпілому.

Визначений судом розмір моральної шкоди є розумним та справедливим, відповідає вимогам закону та обставинам справи

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Тлумацького районного суду від 29.04.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4