Провадження № 1-кс/592/5186/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава ОСОБА_3 , погоджене з заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Самчиці Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1

запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0013625 від 04.05.2025,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором обґрунтовує тим, що 21.07.2025 приблизно о 15:40 ОСОБА_5 залишив місце служби, пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , та У подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього до 05.08.2025.

У подальшому, 05.08.2025 слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у порядку ст. 208 КПК солдата ОСОБА_5 затримано.

Солдат ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15:40 21.07.2025 по 05.08.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється за ч. 5 ст. 407 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою ОСОБА_5 , неможливе.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених в ньому підстав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши міркування прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить наступних висновків.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м.Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0013625 від 04.05.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , якому 05.08.2025 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, зокрема: висновку службового розслідування від 03.08.2025 року за фактом нез`явлення на службу солдата ОСОБА_5 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2025 року за №170 про призначення ОСОБА_5 на посаду; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2024 року за №3483; протокол допиту свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , суд приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 також враховується і усталена судова практика з цього питання Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч.1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин». При цьому, слід зазначити, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п. 55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обгрунтовуються тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить тривалий період його відсутності у військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин з 21.07.2025 по 05.08.2025, хоча він мав реальну можливість повідомити компетентні органи про своє місце перебування та повернутися до військової частини. Злочин, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 є продовжуваним і припинений лише після доставлення 05.08.2025 до правоохоронного органу, що свідчить про відсутність у нього свідомої мети добровільно припинити свої злочинні дії та повернутися до підрозділу для продовження служби. Тому сторона наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання та втрати свободи на тривалий строк, матиме можливість повторно ухилятися від слідства та суду, залишивши місце проходження військової служби, переховуватися від органів досудового розслідування та суду поза межами свого місця проживання, що в повній мірі ускладнить своєчасному виконанню процесуальних рішень та призначення йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за контрактом тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні та порушить принципи визначені ст. 2 КПК України та розумні строки досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення під час умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81-1 КК України.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Інші ризики слідчим не були заявлені, а тому не можуть бути оцінені в судовому засіданні.

Отже, в даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п.п.1-5 ч. 1 вказаної норми права.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути обрано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі суд враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання; несення підозрюваним військової служби на підставі ст. 81-1 КК України; негативну репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність ризику повторення протиправної поведінки.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя приходить до висновку, що існування передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків та наявність підстав для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 КК України.

Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_5 є раніше судомою особою, відбував покарання та до нього було застосоване умовно-дострокове звільнення для проходження військової служби за контрактом ст. 81-1 КК України), проте знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, підстав для визначення розміру застави не вбачається.

Керуючись ст. 183, 193, 196, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.09.2025 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1