ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2273/25 Справа № 194/947/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000044 від 12.04.2022 та №0000099 від 19.09.2022 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Новоайдар Новоайдарського (нині - Щастинського) району Луганської області, депутата Щастинської районної ради восьмого скликання, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено за ч.5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і державного управління, органах місцевого самоврядування, у тому числі посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій в органах, що надають публічні послуги на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання ОСОБА_8 - обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою раніше обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.07.2022 року на майно, яке належить ОСОБА_8 - залишено незмінним до фактичного виконання вироку в частині конфіскації належного йому майна на користь держави, а саме:

-земельну ділянку площею 1,9351 га з кадастровим номером :33:001:0087;

-1/2 домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ;

-1/2 домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 ;

-домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Долю судових витрат вирішено відповідно до положень ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

24.02.2022 РФ здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

У зв?язку із веденням агресивної війни з боку РФ проти України Новоайдарська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області, включаючи смт Новоайдар Щастинського району Луганської області (далі - смт Новоайдар), з 25.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Приблизно з 03.03.2022, більш точний час встановити не видалося можливим, в смт Новоайдар почав функціонувати створений на тимчасово окупованій території представниками окупаційних структур луганської народної республіки (лнр) та РФ незаконний орган влади - так звана «адміністрація Новоайдарського району луганської народної республіки» (/мовою оригіналу/ «администрация Новоайдарского района луганской народной республики»), утворення якої передбачено так званим /мовою оригіналу/ «указом главы луганской народной республики «Об образовании администраций городов и районов луганской народной республики» № УГ-125/22 від 03.03.2022 та керівництво діяльністю якої здійснюється головою лнр, та яка діяла на території Щастинського району Луганської області.

При цьому у структурі так званої «адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки» створено структурний підрозділ - «відділ освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», що знаходиться в смт Новоайдар, який покликаний забезпечувати реалізацію політики окупаційної влади у сфері освіти та виконувати відповідні завдання і функції на території Щастинського району Луганської області.

Приблизно на початку квітня 2022 року, більш точний час встановити не видалося можливим, ОСОБА_8 , будучи громадянином України та депутатом Щастинської районної ради восьмого скликання, усвідомлюючи відкриту російську агресію проти України, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись особистими інтересами, перебуваючи на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області, зокрема в смт Новоайдар, маючи умисел на зайняття посади в незаконному органі окупаційної влади та реалізуючи його, вступив у змову з представниками окупаційної влади та військами російської федерації і лнр та в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно зайняв посаду «виконувача обов`язків начальника» в структурному підрозділі «адміністрації Новоайдарського району лнр» - так званому «відділі освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У подальшому упродовж червня-серпня 2022 року, більш точний час встановити не видалося можливим, ОСОБА_8 , будучи громадянином України та депутатом Щастинської районної ради восьмого скликання, усвідомлюючи відкриту російську агресію проти України, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись особистими інтересами, перебуваючи на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області, зокрема в смт Новоайдар, маючи умисел на зайняття посади в незаконному органі окупаційної влади та реалізуючи його, вступив у змову з представниками окупаційної влади та військами російської федерації і лнр та в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно зайняв посаду «заступника голови» «адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 5 ст. 111-1 КК, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора.

Вирок суду першої інстанції ухвалено за результатами розгляду в порядку спеціального судового провадження, за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 (in absentia).

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування вироку суду, як незаконного та необґрунтованого, такого, що підлягає скасуванню і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки суд поверхово розглянув справу, дав не правильну оцінку добутим щодо справи доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі докази проігнорував, в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вищезазначений вирок, що суперечить дійсним обставинам кримінального правопорушення. При його ухваленні судом першої інстанції було допущено: неповноту судового розгляду; невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які вплинули на вирішення питання про винуватість обвинуваченого та правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Фактичні обставини у справі свідчать про те, що 24.02.2022 незаконні збройні формування та збройні сили РФ увійшли на територію Щастинського району Луганської області і фактично зазначена вище територія була окупована. ОСОБА_8 станом на листопад місяць 2022 року (відповідно обвинувальних актів) зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції не було з`ясовано, чи мав можливість обвинувачений виїхати з окупованої території, чи мав він доходи. чи кошти, за які міг придбати продукти першої необхідності, щоб утримувати сім`ю та чи під примусом в подальшому він займав посаду Новоайдарській адміністрації ЛНР.

У матеріалах провадження відсутні будь-які відомості та докази, які б свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_8 знав, або повинен був знати, що відносно нього відкрите кримінальне провадження та розгляд справи у суді.

Сторона захисту наголошувала про відсутності підстав для здійснення та закінчення судового розгляду справи у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 спеціального судового провадження, оскільки відсутні достовірні відомості про те, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України, тобто фактично місце перебування останнього не відоме, про що відповідно заявлялось клопотання про зупинення кримінального провадження, але суд відмовив у задоволенні зазначеного вище клопотання.

Крім того, зверталася увагу суду на те, що відповідно до вище вказаних обставин адвокат не мав можливості узгодити зі своїм підзахисним правову позицію у справі, стратегію та тактику захисту, що являється порушенням права на захист від пред`явленого обвинувачення.

Захисник зазначає, що згідно показів свідків, допитаних в судовому засіданні, ОСОБА_8 займався направленням освіти у Новоайдарському районі і жодних нарікань, що він забороняв навчання дітей у шкільних закладах за програмою українських шкіл, не було, а навпаки, ОСОБА_8 сприяв навчальному процесу дітей. Однак суд вибірково поставився до показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та не прийняв до уваги доводи захисту.

Що стосується доказів, наданих стороною обвинувачення, а саме публікації в телеграм-каналі з доданими фотозображеннями, захисник уважає, що вони не є належними та допустимими, оскільки стороною обвинувачення не було надано оригінали та не проводилися експертизи стосовно ідентифікації правдивості доказів та осіб на фотозображеннях.

За викладених обставин, суд першої інстанції мав підстави для зупинення кримінального провадження або виправдувального вироку щодо ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК.

Враховуючи наведене, захисник просить:

- апеляційну скаргу розглядати за участю захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- провести судове слідство в повному обсязі з викликом свідків та дослідженням письмових доказів з відеозаписами;

- вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 119-VIII від 15.01.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції» та пункту 20-1 Розділу XІ Перехідних положень КПК України про дату, час і місце апеляційного розгляду на 17 липня 2025 року обвинувачений ОСОБА_8 , як особа, яка перебуває на тимчасово окупованій території України, був належним чином повідомлений у спосіб, визначений статтями 135 та 297-5 КПК, шляхом опублікування судової повістки про виклик до апеляційного суду у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційних веб-сайтах Дніпровського апеляційного суду і Офісу Генерального прокурора. Отже обвинувачений вважається належним чином повідомленим про судове засідання та його неявка, відповідно до ч.4 ст.405 КПК, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, який просив вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; вислухавши прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважала вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК, за обставин, викладених у вироку, яке відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Відповідно до положень статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно статей 85 та 86 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.ч.1,4 ст.95 КПК показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.99 КПК, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Як убачається з матеріалів провадження досудове розслідування та судовий розгляд справи проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції не допущено, а висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі ретельного аналізу: показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , фактичних даних, що містяться у протоколах огляду речей і документів, протоколах огляду інтернет-ресурсів, висновку судової портретної експертизи, а також інших досліджених доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

У своєму рішенні суд навів конкретні докази, які переконливо доводять справедливість засудження ОСОБА_8 .

Так, під час допиту у суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_8 знає особисто, спілкувалась з ним до квітня 2022 року. До повномасштабного вторгнення він працював в Новоайдарській селищній раді начальником відділу освіти. В квітні-травні 2022 року зайняв посаду виконуючого обов`язки начальника відділу освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки, на якій перебував півроку, після чого зайняв посаду начальника» відділу освіти, а потім зайняв посаду заступника голови адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки. Вважає, що обвинувачений посади зайняв добровільно, без примусу. З телеграм каналу та від місцевих мешканців їй відомо, що ОСОБА_8 мав можливість виїхати з тимчасово окупованої території. У «виконувача обов`язків начальника» є підпорядковані особи, він займався питанням освіти, культури та пропаганди окупаційної влади. Також на відео в інтернеті, вона бачила засідання комісії у справах дітей, де серед присутніх впізнала ОСОБА_8 . Діти, які залишились навчатись на тимчасово окупованій території, можуть навчатись онлайн в українських школах, однак у школах у них перевіряють телефони, щоб не навчались в українських школах. На теперішній час ОСОБА_8 знаходиться на тимчасово окупованій території, підтримує окупаційну владу та очолює відділ освіти Новоайдарського району.

Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції повідомила, що з обвинуваченим ОСОБА_8 знайома особисто. Після повномасштабного вторгнення та окупації смт Новоайдар в 2022 році ОСОБА_8 залишився на тимчасово окупованій території і займається організацією освітнього процесу. З відеоролику в інтернеті їй стало відомо, що ОСОБА_8 зайняв посаду начальника відділу освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», а потім - посаду заступника голови адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки. Бачила публікації в інтернеті, в яких на фото був зображений ОСОБА_8 , а також було зазначено його посади. До повномасштабного вторгнення обвинувачений не висловлював заперечення щодо держави України та мав статус депутата Новоайдарської селищної ради, але вже в серпні 2022 року його було виключено з числа депутатів. З тимчасово окупованої території (смт Новоайдар) вона виїхала 25.02.2022, коли було оголошено евакуацію, у тому числі ОСОБА_8 . Також владою повідомлялось про евакуацію населення. Він мав можливість виїхати з окупованої території та проводити навчальний процес на підконтрольній території України.

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_8 знає особисто. 27.02.2022, коли смт Новоайдар було тимчасово окуповано, зустрів ОСОБА_8 , який запропонував, щоб він прийшов до відділу освіти, також зазначив, що потрібно евакуювати комп`ютерну техніку, а трудові книжки він забрав до себе додому. В подальшому, на початку квітня 2022 року був відкритий відділ освіти. ОСОБА_8 викликав його до себе та запитав, чи має він бажання працювати на окупаційну владу, на що він відмовився. Зазначає, що на роботу він виходив, доки з закладу не зняли державну символіку України. На початку травня 2022 року його знову викликав ОСОБА_8 та знову запропонував йому вийти на роботу у відділ освіти окупаційної влади, однак він знову відмовився. В подальшому ОСОБА_8 було призначено на посаду виконувача обов`язки начальника відділу освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», а після цього в червні 2022 року - на посаду заступника голови адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки. Фактів примусу ОСОБА_8 щодо зайняття посади - свідку не відомо. ОСОБА_8 мав можливість виїхати з окупованої території, оскільки 25-26.02.2022 була оголошена евакуація населення. Також була можливість виїхати власним транспортом. У людей на тимчасово окупованій території була можливість вибору чим займатись та чи працювати на окупаційну владу. Люди мали можливість не займати посади в окупаційній владі та отримувати інший дохід. Вважає, що ОСОБА_8 добровільно зайняв посади в органах окупаційної влади. Зазначає, що йому з телеграм-каналу стало відомо про зайняття посад ОСОБА_8 . Також зазначає, що в квітні 2022 року ОСОБА_8 знаходився в кабінеті керівника та пропонував усім роботу у створеному відділі освіти окупаційної влади. Після останнього візиту в травні 2022 року ОСОБА_8 вже виконував обов`язки начальника відділу освіти адміністрації окупаційної влади. На посаді заступника голови адміністрації ОСОБА_8 проводив наради, а також зустрічі з місцевими мешканцями, керівниками району лнр. На посаді виконуючого обов`язки начальника ОСОБА_8 зареєстрував відділ освіти лнр, координував освітньою програмою в Новоайдарському районі та у своєму підпорядкуванні він має підлеглих осіб. Також він вживав заходи для того, щоб діти ходили до школи та навчались за освітньою програмою держави-агресора. Після липня 2022 року свідок виїхав з окупованої території.

На підтвердження встановлених обставин щодо винуватості ОСОБА_8 , крім наведених вище показань, судом першої інстанції також ураховано дані, що містяться у наступних доказах, досліджених під час судового розгляду, зокрема:

за епізодом № 1:

- листі начальника Щастинського МРВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 07.04.2022, відповідно до якого ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді керівника відділу освіти Новоайдарської РДА на території смт Новоайдар Луганської області, добровільно був призначений на посаду «начальника» т.зв. «відділу освіти адміністрації Новоайдарського району лнр», де виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території (т. 3 а.п. 5-6);

- протоколі огляду від 27.04.2022 з додатками, відповідно до якого за участю ОСОБА_12 було проведено огляд публікації в соціальній мережі «Вконтакте» на сторінці спільноти (мовою оригіналу) «Народный Совет ЛНР» про зустріч з питань освітнього процесу представників окупаційної влади лнр (зокрема «депутатів народної ради лнр») з в.о. начальника відділу освіти адміністрації Новоайдарського району. На доданих до публікації фото зображений чоловік, зовні схожий на ОСОБА_8 (т. 3 а.п. 49-67);

- висновку експерта №60 від 01.09.2022 за результатами проведеної портретної експертизи, відповідно до якого та додатку до нього, вбачається, що зображення особи чоловічої статі, що міститься в електронному файлі з назвою: «PBAR4YqluCIDeRx1X7umLlicQeu_bqXf0_iK_6Fiv3NjNZWrwu8F8wJ7gq5SGzBCmTuW26PSGWvu8kMJU4Sb681» (чоловік, який розміщений з лівої сторони під прапором рф), придатне для проведення портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності. B електронному файлі з назвою: «PBAR4YqluCIDeRx1X7umL licQeu_bqXf0_iK_6Fiv3NjNZWrwu8F8wJ7gq5SGzBCmTuW26PSGWvu8kMJU4Sb681» (чоловік, який розміщений з лівої сторони під прапором рф) та на фотозображенні (його електрофотографічної копії) громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що міститься електрофотографічній копії заяви-анкети №16540741 від 14.12.2019 від імені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, наданому на дослідження у якості порівняльного матеріалу - зображена одна й та сама особа (т. 3 а.п. 82-81);

- протоколі огляду від 24.05.2022 з додатками, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_12 проведено огляд публікації в телеграм-каналі (мовою оригіналу) «Луганщина оперативна» з доданими фотозображеннями чоловіка, зовні схожого на ОСОБА_8 , та інформацією про зайняття ОСОБА_8 посади начальника відділу освіти при окупаційній владі (т. 3 а.п. 82-90);

- протоколі огляду від 31.05.2022 з додатками, згідно якого за участю спеціаліста ОСОБА_12 проведено огляд публікації на сайті Щастинської районної ради із заголовком «Графік прийому депутатів Щастинської районної ради восьмого скликання», де вбачається, що у графіку у списку осіб, що здійснюють прийом громадян з-поміж інших вказаний також ОСОБА_8 (т. 3 а.п. 91-121);

- протоколі огляду від 20.07.2022 з додатками, згідно якого за участю спеціаліста ОСОБА_12 проведено огляд публікації на сайті Щастинської районної ради із заголовком «Звіт депутата Щастиснької районної ради восьмого скликання ОСОБА_8 », де додано фотозображення чоловіка, зовні схожого на ОСОБА_8 (т. 3 а.п. 122-143);

- листі Управління ДМС України в Кіровоградській області від 18.04.2022, де зазначено, що за наявними обліками ЄІАС УМП 26.12.2019 ОСОБА_8 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 (орган видачі 4451). За обліками ВІС ДМС місце проживання громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено за паспортом № НОМЕР_2 виданого 29.11.2019 Новоайдарським РВ УДМС України в Луганській області. Вказані обставини підтверджуються заявами-анкетами на ім`я ОСОБА_8 (т. 3 а.п. 146-149);

- постанові прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 10.06.2022 , якою ОСОБА_8 було оголошено у розшук (т. 4 а.п. 26-29);

- постанові Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 10.06.2022, якою досудове розслідування кримінального провадження № 0000044 від 12.04.2022 зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_8 (т. 4 а.п. 35-40);

- постанові Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 14.06.2022, якою досудове розслідування кримінального провадження № 0000044 від 12.04.2022 року відновлено (т. 4 а.п. 41-44);

- постанові Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 14.06.2022, якою досудове розслідування кримінального провадження № 0000044 від 12.04.2022 року зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_8 (т. 4 а.п. 65-70);

- постанові Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 26.06.2022, якою досудове розслідування кримінального провадження № 0000044 від 12.04.2022 відновлено (т. 4 а.п. 74-77);

- ухвалі слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 12.04.2022 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК (т.4 а.п. 91-92);

за епізодом №2:

- повідомленні керівника сил і засобів ВКР СБУ ОТУ «Лиман» про чинення кримінального право рушення, з якого убачається, що громадянин України ОСОБА_8 приблизно у серпні 2022 року добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду «заступника голови адміністрації Новоайдарського району лнр», створеної на тимчасово окупованій території України (т. 5 а.п. 2);

- протоколі огляду від 20.09.2022 з додатками, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 було проведено огляд публікацій в телеграм-каналі /мовою оригіналу/ «Администрация Новоайдарского района», з текстовими повідомленнями, до яких маються додані фото та відео, на яких серед інших осіб зображений чоловік, зовні схожий на ОСОБА_8 . В публікаціях також розміщена інформація про проведення виїзного прийому громадян «заступником голови Новоайдарської адміністрації лнр ОСОБА_8 », який відбувся 09.08.2022 в с. Бахмутівка, а також про його участь як «заступника голови адміністрації Новоайдарского района лнр» в інших заходах за участі представників окупаційної влади (нарадах, форумах, зборах, виїзних інспекціях) на території Новоайдарського району (т. 5 а.п. 23-57);

- протоколі огляду від 21.09.2022, згідно якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 було проведено огляд публікації в інтернеті з назвою (мовою оригіналу) «Народная милиция при поддержке ВС РФ освободила от ВСУ Новоайдар», яка розміщена 02.03.2022 року (т. 5 а.п. 58-66);

- протоколі огляду від 22.10.2022, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 проведено огляд публікації на сайті Щастинської районної ради із заголовком «Графік прийому депутатів Щастинської районної ради восьмого скликання», де вбачається, що у графіку у списку осіб, що здійснюють прийом громадян з-поміж інших вказаний також ОСОБА_8 (т. 5 а.п. 67-86);

- листі Управління ДМС України в Кіровоградській області від 27.09.2022, з якого убачається, що за наявними обліками ЄІАС УМП ОСОБА_8 27.02.1996 документований паспортом громадянина України НОМЕР_3 , який значиться як вилучений. 29.11.2019 ОСОБА_8 документований паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданий Новоайдарським відділом УДМС України в Луганській області. 26.12.2019 ОСОБА_8 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 орган видачі 4451. Вказані обставини також підтверджуються заявами-анкетами (т. 5 а.п. 98-100);

- протоколі огляду від 06.10.2022 року з додатками до нього, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 проведено огляд публікації в телеграм-каналі (мовою оригіналу) «Администрация Новоайдарского района», з текстовим повідомленням, до якої маються додані фото, на яких серед інших осіб зображений чоловік, зовні схожий на ОСОБА_8 . В публікації також розміщена інформація про участь «заступника голови Новоайдарської адміністрації лнр ОСОБА_8 » в заході, присвяченому т. зв. «професійному святу для педагогів лнр», який відбувся 05.10.2022 в м. Луганськ (т. 5 а.п. 110-121);

- протоколі огляду від 19.10.2022 з додатками, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 проведено огляд публікації в телеграм-каналі (мовою оригіналу) «Администрация Новоайдарского района», де розміщена інформація про структурні підрозділи т.зв. (мовою оригіналу) «Администрации Новоайдарского района лнр», та серед посадових осіб зазначено, що заступником голови адміністрації є ОСОБА_8 (т. 5 а.п. 137-146);

- інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.10.2022, з якої убачається, що ОСОБА_8 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території (т. 5 а.п. 157);

- протоколі огляду від 28.10.2022 з додатками, відповідно до якого за участю спеціаліста ОСОБА_14 проведено огляд публікації на сайті (мовою оригіналу) «Луганский Информационный Центр», де мається документ (мовою оригіналу) «Указ главы луганской народной республики «Об образовании администраций городов и районов луганской народной республики»» з приміткою «3 марта, 2022 Указы та регистрационный номер: УГ-125/22 от 03 марта 2022, в якому йде мова про створення Адміністрації Новоайдарського району лнр. Також мається документ (мовою оригіналу) «Указ главы ЛНР о структуре исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики (с изменениями)», в якому зазначено, що до структури виконавчих органів влади лнр, як інші виконавчі органи держвної влади лнр, віднесено адміністрацію Нооайдарського району лнр. Також мається документ (мовою оригіналу) «Указ главы ЛНР о руководстве деятельностью исполнительных органов государственной власти ЛНР (с изменениями)», в якому зазначено, що діяльність Адміністрації Новоайдарського району лнр віднесена до керівництва голови лнр (т. 5 а.п. 186-218);

- постанові прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області від 10.11.2022, відповідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено у розшук (т. 5 а.п. 236-240);

- ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000099 від 19.09.2022 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК (т. 6 а.п. 41-44);

- ухвалі Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023, якою було об`єднано кримінальне провадження № 194/1422/22 (провадження № 1-кп/194/16/23) щодо ОСОБА_8 , за ч. 5 ст. 111-1 КК, з кримінальним провадженням №194/947/22 (1-кп/194/15/23) щодо ОСОБА_8 , за ч.5 ст.111-1 КК в одне провадження, якому присвоєно основний номер № 194/947/22.

Вищенаведені показання свідків та письмові докази у кримінальному провадженні, в їх взаємозв`язку та сукупністю, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК, а суд першої інстанції оцінюючи в сукупності всі докази по провадженню, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Ці докази ретельно досліджені під час судового засідання та цілком обґрунтовано та мотивовано покладені в основу ухваленого по справі обвинувального вироку.

Підстав вважати недопустимими докази у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На переконання колегія суддів покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому правомірно покладені в основу вироку суду. При цьому підстав ставити під сумнів правдивість показань зазначених свідків не було у суду першої інстанції та не вбачає таких підстав й апеляційний суд, оскільки усі вони давали суду показання під присягою будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК.

Що стосується посилань захисника на те, що він не мав можливості спілкуватися з обвинуваченим, з`ясувати його ставлення до пред`явленого обвинувачення, узгодити позицію у справі, оскільки фактичне місце перебування ОСОБА_8 не встановлене, відомості про те, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, а також про те, що він знав чи знає про кримінальне провадження щодо нього - матеріали справи не містять, колегія суддів уважає необґрунтованими та зауважує на наступних обставинах.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження № 0000044 та №0000099 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК було проведено за відсутності обвинуваченого (in absentia), відповідно до ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 в порядку спеціального судового провадження.

Зазначена обставина була обумовлена тим, що обвинувачений ОСОБА_8 переховувався від суду, не з`являвся в підготовчі судові засідання до суду першої інстанції, з метою ухилення від кримінальної відповідальності перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, оголошений у розшук та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК, за яким допускається спеціальне судове провадження.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 всіма наявними у розпорядженні суду першої інстанції засобами, передбаченими КПК, викликався для участі в судовому розгляді кримінального провадження стосовно нього, зокрема, шляхом публікації відповідних судових сповіщень на офіційному веб-сайті Тернівського міського суду Дніпропетровської області, офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та шляхом публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»).

Положеннями абз. 8 ч. 3 ст. 323 КПК передбачено, що з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ККС у складі ВС від 01.04.2021 у справі №759/2992/17 (провадження №51-3360 км20), згідно якої особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання (у тому числі, про судове засідання, на якому було проголошено вирок) шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України» та в газеті «Урядовий кур`єр».

Відтак, в даному випадку суд апеляційної інстанції констатує, що місцевим судом були використані всі передбачені кримінальним процесуальним законом можливості для дотримання прав обвинуваченого ОСОБА_8 на доступ до правосуддя та на захист від висунутого щодо нього обвинувачення, з огляду на факт здійснення в даному випадку спеціального судового провадження, судовий розгляд кримінального провадження проводився за участю захисника, з дотриманням принципу змагальності процесу, а неможливість захисника поспілкуватись з обвинуваченим, на яку посилається захисник в поданій апеляційній скарзі як на підставу для скасування вироку, була обумовлена об`єктивними причинами, пов`язаними із переховуванням ОСОБА_8 від суду на тимчасово окупованій території України, а також його небажанням бути особисто присутнім під час судового розгляду.

Водночас суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що надані свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покази в частині переходу обвинуваченого ОСОБА_8 на бік окупаційної влади, зокрема, те, що в квітні-травні 2022 року він зайняв посаду виконуючого обов`язки начальника відділу освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки, а у подальшому посаду заступника голови адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки, та таке рішення є добровільним з боку обвинуваченого, узгоджуються із дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Твердження захисника про те, що судом першої інстанції не було з`ясовано, чи мав ОСОБА_8 можливість виїхати з окупованої території, чим мав він доходи чи грошові кошти, щоб утримувати сім`ю - не відповідають дійсності.

Як убачається з оскаржуваного вироку, кожен із допитані місцевим судом свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що на теперішній час ОСОБА_8 , з яким вони знайомі особисто, перебуває на тимчасово окупованій території України, підтримує окупаційну владу. Після повномасштабного вторгнення, 25.02.2022-26-02.2022 місцевою владою було оголошено евакуацію цивільного населення смт Новоайдар. Була можливість виїхати з населеного пункту як за допомогою організованого владою транспорту, так і на власних транспортних засобах. Крім того, свідок ОСОБА_11 зазначив, що у людей, які залишились на тимчасово окупованій території була можливість вибору роду заняття працювати на окупаційну владу, чи отримувати інший дохід, не пов`язаний із зайняттям посад окупаційної влади. У квітні 2022 року обвинувачений ОСОБА_8 знаходився у кабінеті керівника місцевої адміністрації та пропонував усім, зокрема і свідку, роботу у створеному відділі окупаційної влади. У травні 2022 року ОСОБА_15 знову пропонував ОСОБА_11 роботу у відділі освіти окупаційної влади, однак свідок кожного разу відмовлявся.

Отже доводи захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував, чи мав обвинувачений ОСОБА_8 можливість виїхати з тимчасово окупованої території та чи під примусом у подальшому він займав посаду у адміністрації Новоайдарського району лнр, не є слушними.

Надуманими є і твердження захисника про те, що суд першої інстанції вибірково поставився до показів допитаних свідків, оскільки вони не нарікали, що ОСОБА_8 забороняв навчання дітей у шкільних закладах за програмою українських шкіл, а навпаки сприяв навчальному процесу дітей. Як пояснила у засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_9 , що «виконувач обов`язків начальника відділу освіти адміністрації Новоайдарського району лнр» займався питанням освіти, культури та пропаганди окупаційної влади. На відеозапису в інтернеті вона бачила засідання комісії у справах дітей, де серед присутніх впізнала ОСОБА_8 . Діти, які залишились навчатись на тимчасово окупованій території, можуть навчатись онлайн в українських школах, однак у школах у них перевіряють телефони, щоб не навчались в українських школах.

Апеляційний суд критично відноситься і до доводів апелянта про те, що стороною обвинувачення до матеріалів провадження не було надано оригінали фотозображень публікацій в телеграм каналі, не проведено експертизи стосовно правдивості доказів та осіб на фотозображеннях.

Згідно ч.2 ст.264 КПК не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Огляд це слідча (розшукова) дія, яка проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних (ч.1 ст.237 КПК).

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст. 237 КПК огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі).

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства України проведення будь-якої слідчої (розшукової) дії повинно супроводжуватися протоколюванням, вимоги до складання якого визначені положеннями ст. 104 КПК.

Як убачається з протоколів огляду інтернет ресурсів від 27.04.2022 (т.3 а.п.49-67), від 25.05.2022 (т.3 а.п.82-90), від 31.05.2022 (т. 3 а.п. 91-121), від 20.07.2022 (т.3 а.п.122-143), від 20.09.2022 (т.5 а.п.23-57), від 21.09.2022 (т.5 а.п. 58-66), від 06.10.2022 (т.5 а.п.110-121), від 19.10.2022 (т. 5 а.п.137-146), від 28.10.2022 (т.5 а.п.186-218), огляди інтернет-сторінок проведені органом досудового розслідування за участю спеціалістів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , до протоколів додано скриншоти оглянутих інтернет-сторінок та оптичні диски DVD-R із записом оглянутої інформації. Крім того зазначено інтернет-посилання, за допомогою якого у мережі Інтернет можливо ідентифікувати відповідні інтернет-сторінки, оглянуті під час досудового розслідування. Протоколи оглядів складені відповідно до вимог законодавства та містять усі необхідні відомості, передбачені ст. 104 КПК.

Таким чином, відсутні підстави вважати наявні у матеріалах провадження протоколи огляду інтернет-ресурсів недопустимими доказами, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі захисник. У свою чергу захисником не зазначено, які саме оригінали (публікацій в телеграм-каналі, інтернет-сторінок) органу досудового розслідування слід було долучити до матеріалів кримінального провадження.

Крім того апеляційний суд звертає увагу сторони захисту на наявний у справі висновок експерта, складеного за результатами проведеної портретної експертизи № 60 від 01.09.2022, відповідно до якого зображення особи чоловічої статі, що міститься в електронному файлі з назвою: «PBAR4YqluCIDeRx1X7umLlicQeu_bqXf0_iK_6Fiv3NjNZWrwu8F8wJ7gq5SGzBCmTuW26PSGWvu8kMJU4Sb681» (чоловік, який розміщений з лівої сторони під прапором рф), придатне для проведення портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності. B електронному файлі з назвою: «PBAR4YqluCIDeRx1X7umL licQeu_bqXf0_iK_6Fiv3NjNZWrwu8F8wJ7gq5SGzBCmTuW26PSGWvu8kMJU4Sb681» (чоловік, який розміщений з лівої сторони під прапором рф) та на фотозображенні (його електрофотографічної копії) громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що міститься електрофотографічній копії заяви-анкети №16540741 від 14.12.2019 від імені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, наданому на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа (т. 3 а.п. 82-81).

На переконання колегії суддів сукупністю всіх обставин вчиненого діяння доведені зміст і спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на вчинення дій, необхідних для зайняття посади «виконувача обов`язків начальника» в структурному підрозділі «адміністрації Новоайдарського району лнр» - так званому «відділі освіти адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а у подальшому - посади «заступника голови» «адміністрації Новоайдарського району луганської народної республіки», пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. При цьому судом вірно враховано, що обвинувачений вчиняв інкриміновані дії свідомо, добровільно, без будь-якого примусу, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій.

Наведене у своїй сукупності свідчить про наявність в діях складу злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК, тому підстав вважати його необґрунтовано засудженим колегія суддів не вбачає. Отже доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину слід визнати безпідставними.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, під час апеляційного перегляд справи не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на вищезазначене, судом першої інстанції з достатньою повнотою перевірено всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, зроблено аналіз доказів. У своїх висновках суд навів належні мотиви, з яких взяв до уваги одні докази і відхилив інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, з чим погоджується й колегія суддів.

При цьому, місцевий суд дотримався вимог ст. 10 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази були досліджені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Водночас даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді судом першої інстанції істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які відповідно до положень ст.ст. 412, 415 КПК тягнули б за собою безумовне скасування вироку, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, на чому наполягає захисник, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, а вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 за ч.5 ст. 111-1 КК - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4