Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1753/25
номер провадження 1-кс/695/520/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з погодженим прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна та дозвіл на його реалізацію у у кримінальному провадженні № 0000200 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

18.04.2025 року до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора РОВО УПП в Черкаській області ОСОБА_5 , який повідомив про те, що 18.04.2025 року близько 21:40 год. на прибережній зоні НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Велика Бурімка Золотоніського району Черкаської області було виявлено невідому особу, котра здійснювала незаконний вилов риби на заборонене знаряддя лову.

За даним фактом 19.04.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На місце пригоди була направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

19.04.2025 року проведено огляд місця події на прибережній зоні НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Велика Бурімка Золотоніського району Черкаської області, у ході якого було виявлено та вилучено: знаряддя лову «павук», що являє собою мисинову сітку квадратної форми, розміром близько 1мх1м, розміром вічка 36х36 мм, яка прикріплена до чотирьох металевих жердин, та свіжовиловлену рибу виду: ляш 27 шт. (11 з яких з ікрою).

21.04.2025 року вилучені предмети визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні. Вилучена риба, як така, що піддається швидкому псуванню, 19.04.2025 передана на зберігання до ТОВ «Рибколгосп» під накладну № 44. Знараддя лову «павук», розмір вічка 35*35 мм вилучено до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області до вирішення питання по суті.

Прокурор наполягає, що вилучена в ході огляду місця події свіжовиловлена риба, як така, що піддається швидкому псуванню відповідно до накладної № 44 від 19.04.2025 року здана ТОВ «Рибколгосп» та підлягає реалізації відповідно до постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012, а тому накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження. Знаряддя лову, власника якого не встановлено, вилучене до Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області.

За таких обставин дізнавач за згодою з прокурором просить суд накласти арешт на вилучені предмети та рибу, надати дозвіл на реалізацію риби.

У судове засідання дізнавач та прокурор не з`явились, у клопотанні просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволенні клопотання наполягають.

Володілець майна не встановлений.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання виходить з наступного.

У провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000200 від 19.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Із наданих до клопотання матеріалів вбачається, що в ході огляду місця події було виявлено та вилучено знаряддя лову «павук» та свіжовиловлену рибу.

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 21.04.2025 року вказані у клопотанні про арешт майна речі та рибу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000200 за ч. 1 ст. 249 КК України.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що вилучене в ході огляду по зазначеному кримінальному провадженню відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вимогами ч. 5 ст. 173 КПК України визначено, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України.

У свою чергу, санкцією ч. 1 ст. 249 КК України передбачено покарання у вигляді від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на до трьох років.

Приймаючи до уваги те, що вилучені в ході огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню предмети та риба відповідають критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на неї є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вимогами ч. 5 ст. 173 КПК України визначено, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Таким чином, вказані речі можуть бути знаряддям злочину чи є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення та містять ознаки речових доказів і саме з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, а також можливості проведення із ним необхідних слідчих дій та з метою запобігання можливості його псування за доцільне накладення арешту та надання дозволу на реалізацію незаконно добутої риби.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зважаючи на викладене клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.,ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000200 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального правопорушення рибу виду: лящ - 27 шт. (11 з яких з ікрою).

Дозволити у порядку встановленому чинним законодавством реалізацію риби виду: лящ - 27 шт. (11 з яких з ікрою), що була вилучена 19.04.2025 під час огляду місця події на прибережній зоні НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Велика Бурімка Золотоніського району Черкаської області, із використанням коштів від реалізації риби у порядку встановленому законом.

У кримінальному провадженні № 0000200 від 19.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, накласти арешт на знаряддя лову «павук», розмір вічка 35*35 мм, що було вилучене 19.04.2025 під час огляду місця події на на прибережній зоні НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Велика Бурімка Золотоніського району Черкаської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1