Справа № 626/2613/25
Провадження № 1-кп/626/298/2025
БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

03 вересня 2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Берестин кримінальне провадження №0000751 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мартинівка, Красноградського району, Харківської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений 10.06.2025 року Берестинським районним судом за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання у порядку ст.75 КК України з іспитовим строком два роки,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Постановою Берестинського районного суду Харківської області від 02.04.2025 в справі № 626/242/25 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме у повторному протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортними засобами особою не маючою права керування транспортними засобами, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак, ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомлений з вказаною постановою суду, яка набрала законної сили, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, діючи умисно, в порушенні ст.129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаного судового рішення, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, вчинив дії щодо умисного невиконання вказаної постанови суду за наступних обставин:

23.07.2025 року близько 19:13 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухався по вулиці Захисників України міста Берестин Берестинського району Харківської області, під час дорожнього руху ОСОБА_5 порушив ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим був зупинений, під час перевірки документів працівниками поліції встановлено, що останній позбавлений права керувати транспортними засобами строком на п`ять років постановою Берестинського районного суду Харківської області 02.04.2025 року, по справі №626/242/725.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснив, що дійсно 16 чи 17 червня, коли він рухався за кермом свого автомобіля, його зупинили працівники поліції та при перевірці документів з`ясувалося, що він постановою Берестинського районного суду Харківської області від 02.04.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме у повторному протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП - керування транспортними засобами особою не маючою права керування транспортними засобами, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу після чого вручили йому відповідну опію даної постанови, тобто з того часу він був обізнаний, що він не має права керувати транспортним засобом.

23.07.2025 року близько 19:13 год. він знову сів за кермо та керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухався по вулиці Захисників України міста Берестин Берестинського району Харківської області, під час дорожнього руху він порушив ПДР України у зв`язку з чим був зупинений, під час перевірки документів працівниками поліції встановлено, що він позбавлений права керувати транспортними засобами строком на п`ять років постановою Берестинського районного суду Харківської області 02.04.2025 року, по справі №626/242/725. При цьому він достовірно знав про наявність даної постанови суду, тобто він достовірно знав про те, що він не мав права сідати за кермо.

При цьому свої такі дії пояснює тим що він 23.07.2025 року працював на сонці цілий день і просто забув про наявність такої постанови суду, як пояснив «вилетіло з голови», а коли він побачив працівників поліції, які почали його зупиняти, то він згадав про її наявність.

В зв`язку з тим, що він повністю розкаюється та визнає свою провину, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає повне визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд враховує рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують його, і вважає, що покарання ОСОБА_5 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді позбавленням волі.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.

При застосуванні правил ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 був засуджений 10.06.2025 року Берестинським районним судом Харківської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки - вирок набрав чинності 11.07.2025 року. При цьому даний інкриміновані злочини, ОСОБА_5 скоїв 23.07.2025 року, тобто в період іспитового строку, в зв`язку з чим остаточне покарання йому необхідно призначити з застосуванням положень ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Що стосується міри запобіжного заходу та початку строку відбування покарання обвинуваченому, то суд виходить з наступного.

Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_5 на час ухвалення вироку - відсутня, а в судовому засіданні ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком чинності, то суд її не обирає.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_5 необхідно взяти під варту та направити для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 1(один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Берестинського районного суду Харківської області від 10.06.2025 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5(п`яти) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності в порядку виконання вироку, обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя