Справа № 642/3111/25
Провадження № 1-кп/642/441/25
УХВАЛА

Іменем України

25.07.25 м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000505 від 01.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочин, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Обвинувачений заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 18-00 до 7-00 ранку, посилаючись на те, що до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в інший період доби у відповідності до ст. 181 КПК України.

Заслухавши клопотання прокурора, та обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Так, як вказується у клопотанні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

На цей час вбачаються підстави для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, передбаченого ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у сторони обвинувачення є підстави вважати що у обвинуваченого можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлюючи незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та покинути територію Харківської області, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду, в тому числі на тимчасово окупованій території України;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити незаконні дії, спрямовані на здійснення психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілого та свідка, які викривають його у вчиненні злочину, схиляти їх до зміни показань на власну користь, що може перешкодити встановленню істини по справі, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Крім цього, із свідком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваний ОСОБА_4 спільно проживає, але не перебуває у шлюбі;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Враховуючи характер скоєного злочину, вчиненого ОСОБА_4 , відомості, що характеризують його особу, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги викладене, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникненню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При поданні клопотання до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , враховано наступні обставини, передбачені ст. 178 КПК України:

- вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним, у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років;

- наявність обґрунтованого повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) у період часу з 18:00 години до 07:00 години не покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, з покладанням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. 9, 29, 129 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту до двох місяців - до 22 вересня 2025 року, який полягає в забороні обвинуваченому без дозволу суду залишати житло у період часу з 18:00 години до 07:00 години за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прибувати за кожною вимогою до суду.

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 22 вересня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала в частині зміни запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1