Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/661/2025 Справа № 641/2832/25
УХВАЛА
23 квітня 2025 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вказане клопотання прокурора, в якому останній просить накласти арешт на вилучене майно, а саме на: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1258268, ключі від ТЗ «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1258263, автомобіль марки «Мерседес Бенц»,моделі «Д 208», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 1988, оранжевого кольору, номер кузову НОМЕР_3 .
18.04.2025 року до чергової частини відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102" про те, що 17.04.2025 екіпаж патрульної поліції Б-купол 0062 за адресою: м. Харків, проспект Байрона, поблизу буд. 21-Б виявили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки.
18.04.2025 року дізнавачем СД ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд місця події, на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Харків, пр-т. Байрона, поблизу будинку № 21-Б, в ході якого ОСОБА_4 надав для огляду:
- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального
сейф-пакету PSP 1258268, опечатано та завірено підписами учасників слідчої дії;
- ключі від ТЗ «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального
сейф-пакету PSP 1258263, опечатано та завірено підписами учасників слідчої дії;
- автомобіль марки «Мерседес Бенц», моделі «Д 208», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 1988, оранжевого кольору, номер кузову НОМЕР_3 , який опечатано бирками з пояснювальним написом та засвідчено підписами учасників слідчої дії.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КІІК України неприбуття учасників провадження не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Так, відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно частини 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані яка доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набути кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя зважує на ту обставину, що посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно, а саме на ключі від ТЗ «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1258263; автомобіль марки «Мерседес Бенц»,моделі «Д 208», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 1988, оранжевого кольору, номер кузову НОМЕР_3 , прокурор повинен був зазначити, яке відношення до вчинення кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною першою статті 358 КК України має вищезазначене майно.
Однак, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене майно, а саме: ключі від ТЗ «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1258263; автомобіль марки «Мерседес Бенц»,моделі «Д 208», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 1988, оранжевого кольору, номер кузову НОМЕР_3 було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, слідчий суддя з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог статті 132 КПК України, орган досудового розслідування хоч і визнав постановою вищезазначене майно речовим доказом, проте не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме на ключі від ТЗ «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1258263; автомобіль марки «Мерседес Бенц»,моделі «Д 208», д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 1988, оранжевого кольору, номер кузову НОМЕР_3 з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1258268.
В іншій частині клопотання відмовити.
Роз`яснити прокурору у цьому кримінальному провадженні, що за приписами частини третьої статті 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1