Справа № 201/5492/25
Провадження № 1-кп/201/916/2025
УХВАЛА

14 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000288 по обви

нуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України;

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадження Соборного районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою в обґрунтування якого посилався на те, що на теперішній час ризики, які обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшилися і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

Зокрема, станом на теперішній час, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до дванадцяти років. Крім того, обвинувачені мають тісні зв`язки з особами, які проживають на території РФ, які у свою чергу готові забезпечити переховування обвинувачених від суду.

Крім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконного впливу на свідків, або інших учасників вищевказаного кримінального провадження, анкетні данні яких відомі обвинуваченим і останні, з метою уникнення відповідальності можуть здійснити на них тиск.

Також, існує ризик передбачений п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як що на теперішній час не встановлені усі можливі спільники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а тому перебуваючи на волі, останні можуть повідомити спільників про виявлення їх злочинної діяльності, чим унеможливлять подальше притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. Враховуючи суспільно небезпечний характер інкримінованих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , злочинів, та всі обставини, щодо підготовки до їх вчинення, існують підстави вважати, що останні можуть продовжити свою протиправну діяльність.

Прокурор у судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, враховуючи наявність вказаних ризиків, просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що обвинувачення не обґрунтоване, так відсутній такий обов`язковий елемент злочину як спричинення шкоди держави. Прокурором не надано доказів, що ОСОБА_5 уповноважений діти від імені юридичних осіб, які вказані в обвинувальному акті, а дії обвинувачених є суто господарськими діями, які не підпадають під ознаки будь-якого злочину передбаченого кримінальним законом.

Також вважають, що прокурором не доведено жоден з ризиків, без яких застосування запобіжного заходу не можливе, адже обвинувачений протягом всього досудового слідства сприяв слідству, давав показання, надавав докази. Він має міцні соціальні зв`язки, роботу, постійний дохід, раніше до відповідальності не притягувався, що в своїй сукупності свідчить про недоведеність прокурором заявлених ним ризиків.

Також звернули увагу, що обвинувачений знаходиться в умовах несвободи близько 11 місяців, внаслідок чого стан його здоров`я погіршився і сукупність всіх цих обставин разом з необґрунтованістю обвинувачення свідчить, що перебування обвинуваченого під вартою є неспівмірним тягарем для нього з метою кримінального провадження.

Просили також, в разі якщо суд дійде висновку про обґрунтованість обвинувачення та наявність ризиків, визначити помірну заставу.

Захисник ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора посилаючись на те, що клопотання прокурора подано з порушенням перехідних положень КПК України, а саме, подано в паперовій але не в електронній формі. Більш того клопотання не містить жодного додатку, яким була б обґрунтоване обвинувачення чи ризики на які посилається прокурор, а тому вказане клопотання підлягає поверненню. Також вважали, що обвинувачення не обґрунтоване, так як з суб`єктивної сторони інкримінований ОСОБА_6 злочин може бути вчинений лише з прямім умислом, а в обвинувальному акті жодних посилань на умисну форму вини обвинуваченого не має. Так само обвинувачення не містить інформації про шкоду, яка заподіяна державі, що є обов`язковим елементом складу злочину. Додатково звернули увагу, що частина зібраних доказів є недопустимим, а частина неналежними, а тому обґрунтованість обвинувачення сумнівна і підстав застосовувати будь-який запобіжний захід не має.

Також вважають, що ризики заявлені прокурором, не доведені, адже всі докази зібрані і вплинути на доказову базу обвинувачений ніяк не може, тим паче, що протягом досудового слідства обвинувачений всіляко сприяв слідству, давав показання, подавав документи, тощо. Сама по собі тяжкість гіпотетичного покарання не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу а характеристика обвинуваченого, його соціальні зв`язки, попередня діяльність та стан здоров`я, свідчать, що ризик уникнення суду відсутній.

Просили також, в разі якщо суд дійде висновку про обґрунтованість обвинувачення та наявність ризиків, визначити помірну заставу.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Якщо суд під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу надасть оцінку доказам, то це викличе обґрунтований сумнів у можливості суду зберегти об`єктивність в подальшому при ухваленні рішення за результатами кримінального провадження. Законодавець недаремно заборонив повторну участь судді у кримінальному проваджені (ст. 76 КПК України), так як це забезпечує захист кримінального провадження від участі судді, який вже оцінював докази у кримінальному провадженні і очевидно не може бути повністю неупередженим при прийняття рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає наявним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно обох обвинувачених, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України в період дії воєнного стану, за яке передбачено суворе покарання, яке не передбачає можливості звільнення від його відбуття, усвідомлення чого може спонукати обвинувачених до втечі. Також, згідно висунутого обвинувачення, обвинувачені мають зв`язки як з резидентами РФ, так і з резидентами інших країн, що здатне полегшити їх адаптацію в іншій країні і розуміння цього підвищує ризик уникнення суду обвинуваченими. Цей ризик підсилюється і воєнним станом, який введено в Україні, в умовах якого уникнути суду легше, ніж в мирний час.

Крім того, не виключений ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з огляду на те, що специфіка висунутого обвинувачення полягає в доведені конкретного умислу, який може бути доведений тільки специфічними засобами доказування, найважливішим з яких є показання свідків, а тому вплив на них створює небезпеку для цілісності доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Також, існує ризик продовження вчинення злочину в якому обвинувачуються ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , так як згідно обвинувачення договір на підставі якого здійснювалась поставка ТМЦ не вичерпав своєї дії, що може спонукати обвинувачених до продовження злочину.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачений може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинувачених може бути обрано запобіжний захід.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурором не доведений, так як докази зібрані, а вплив на невстановленого співучасника малоймовірний, так як з суті обвинувачення зрозуміло, що особа про яку йдеться в обвинувачення не може не бути ідентифікована з огляду на підписання нею ряду документів, а тому ця особа очевидно обізнана про кримінальне провадження і не потребує впливу з боку обвинувачених, щоб бути обізнаною про наявність кримінального провадження і відносно неї.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , який хворіє на гіпертонічну хворобу, відсутність у нього соціальних зв`язків, обставини і контекст злочину в якому він обвинувачується, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне, з урахуванням ступеню ризиків і воєнного стану, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України не визначити розмір застави.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , який хворіє на ряд хронічних хвороб, вид і перебіг яких, згідно медичних документів не свідчить, що ці хвороби є тяжкими і такими, що створюють небезпеку для життя. Також суд враховує наявність у нього міцних соціальних зв`язків, так як він одружений, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, працює, має стабільний прибуток, обставини і контекст злочину в якому він обвинувачується, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне, з урахуванням ступеню ризиків і воєнного стану, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України не визначити розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178 199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави до 12 липня 2025 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 без визначення розміру застави до 12 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченими в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 15 травня 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3