Провадження № 1-кс/643/3772/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001970, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001970 від 02.07.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2025 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 01.07.2025 близько 19:00 її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, діючи в умовах воєнного стану, викрав її мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах, чим спричинив матеріальну шкоду заявнику (ЖЄО №23446 від 02.07.2025). В подальшому бригадою швидкої невідкладної медичної допомоги потерпілій ОСОБА_5 було надано першу медичну допомогу та доставлено до КНП «Міська лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР. Первинний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, ушиблена рана, рана лобної області, садна. На теперішній час потерпіла ОСОБА_5 знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025 за №0001970 за ч.4 ст.186 КК України.

02.07.2025 на сходовому майданчику, у під`їзді, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 132, слідчим ХРУП №2 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події та вилучено вказаний вище мобільний телефон Iphone 13 Pro Mах.

02.07.2025 в період часу з 23:10 до 23:40 було проведено огляд вилученого мобільного телефону та встановлені ознаки, що його характеризують, а саме: Iphone 13 Pro Mах, номер моделі: MNCC3LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, без пошкоджень, у справному робочому стані.

ОСОБА_5 повідомила, що 01.07.2025 близько 19:00 під час перебування за адресою: АДРЕСА_1 її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив сварку на ґрунті ревнощів, під час якої почав наносити їй хаотичні удари в ділянку голови та тулуба, руками та ногами, зі значною силою у кількості не менше 10, від чого остання почала відчувати сильний фізичний біль. Сварка відбулася у зв`язку із отриманням потерпілою ОСОБА_5 в якості подарунку від третьої особи мобільного телефону Iphone 13 Pro, котрий ОСОБА_6 вимагав від потерпілої віддати. У зв`язку з чим потерпіла, не знайшовши одразу вказаний мобільний телефон на місці, повідомила працівникам поліції інформацію про його зникнення.

Вилучений 02.07.2025, в ході огляду місця події, мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах було надано потерпілій для впізнання. Остання повідомила, що наданий для впізнання мобільний телефон дійсно належіть їй та саме про факт викрадення цього мобільного телефону вона повідомляла до поліції.

Згідно довідки КНП «Міська лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: забійна рана лобної ділянки, забої м`яких тканин обличчя. Забійно-рвана рана нижньої губи, періорбітальні гематоми з обох сторін. ЗТГК. Перелам VI ребра зліва. Травматичний гемопневмоторикс від зліва. Підшкірна емфізема.

На підставі вищевикладеного, 02.07.2025 слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення №0001970 від 02.07.2025 з ч.4 ст.186 КК України на ч.1 ст. 121 КК України.

02.07.2025 постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вищевказані вилучені речі підлягають арешту, оскільки дані предмети є матеріальним об`єктом, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Для встановлення цього факту необхідно проведення ряду додаткових процесуальних дій та проведення відповідної судової експертизи, що потребує додаткового часу.

Вказані речі визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та мають доказове значення для подальшого досудового розслідування.

Слідчий у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання з підстав, у ньому наведених, просив клопотання задоволити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень до слідчого судді від власника не надходило. Зі слів слідчого, власник майна на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні, її стан вдалося стабілізувати, та її життю нічого не загрожує.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступних висновків.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна як одного із заходів забезпечення кримінального провадження є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 03.07.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 02.07.2025 вилучений мобільний телефон Iphone 13 Pro Mах, номер моделі: MNCC3LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. При цьому ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Нормою ч. 1 ст. 114 КПК України визначено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Кримінально-процесуальний закон не визначає строку накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження.

Водночас, керуючись нормою ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так абзацами 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України врегламентовано, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз тощо.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, повністю чи частково.

Таким чином, клопотання прокурора про накладення арешту на майно підялгає задоволенню.

Водночас, виходячи із системного аналізу ст.ст. 114, 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого та/або прокурора передати на відповідальне зберігання власнику майна мобільний телефон, щодо якого розглядається дане клопотання про арешт, після проведення необхідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронних носіях експертами в обсязі, достатньому для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному мобільному телефоні, з метою залучення до матеріалів кримінального провадження у строк до 08.08.2025 включно, та попередити власника про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України у випадку не забезпечення збереження арештованого майна після отримання такого на відповідальне зберігання.

Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого та/або прокурора обов`язок з 09.08.2025 повернути вказаний мобільний телефон власнику на відповідальне зберігання відповідно до встановленої процедури.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 114, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 02.07.2025 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 132, а саме: Iphone 13 Pro Mах, номер моделі: MNCC3LL/A, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Надати стороні обвинувачення строк для проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних носіях, з метою залучення до матеріалів кримінального провадження, а з 09.08.2025 - зобов`язати слідчого та/або прокурора передати вказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котру попередити про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1