Справа № 585/1593/25
Номер провадження 1-в/585/90/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

09 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «Роменська ВК (№ 56)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обгрунтування клопотання посилається на те, що він має заохочення, не має стягнень, працює по трудовому договору та сумлінно ставиться до праці.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Додатково пояснив, що працює в установі з 2018 року. На комісію документи про умовно-дострокове звільнення клопотання не подавав. Його викликала адміністрація установи на комісію. Має бабусю і сестру. Хоче звільнитися, побачитися з рідними і піти на фронт. Стягнень по виконавчому листу не має.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого. Вважає, що матеріалами особової справи підтверджено, що він сумлінною працею довів своє виправлення.

Представник ДУ «Роменська ВК (№ 56)», який є фахівцем відділу по контролю за виконанням судових рішень, ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у жовтні 2023 року ОСОБА_5 відмовлено в заміні покарання на більш м`яке. У 2024 році ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання. ОСОБА_5 працевлаштований, має позитивну динаміку і вважає, що стає на шлях виправлення. Якби він зараз звернувся із заявою про УДО, досліджували б його особистість. Індивідуальний план роботи із засудженим він не склав, оскільки не надано доказів, що після звільнення буде працевлаштований. Також ОСОБА_5 не набрав прохідний план щодо ступеня його виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано достатньо доказів про його виправлення. ОСОБА_5 не вказав на обставини, які б вказували, що він має конструктивний план на життя після звільнення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, представника Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)», думку прокурора та захисника, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі (ч. 1, а.ос.с.36-40).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 04 липня 2018 року вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року залишено без змін (ч.1, а.ос.с.42-44).

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року набрав законної сили 04 липня 2018 року, що стверджується також розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (ч. 1, а.ос.с.48).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2018 року зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року строк попереднього ув`язнення з 08 жовтня 2017 року по 04 липня 2018 року (дату набрання вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року законної сили), у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (ч. 1, а.ос.с.51).

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком до невідбутої частини покарання, згідно вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 9 років 1 місяця позбавлення волі (ч. 1, а.ос.с. 56).

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2019 року набрав законної сили 28 січня 2020 року, що стверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (ч.1, а.ос.с.57).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2020 року подання в.о. начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» про приведення вироку Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2019 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його, задоволено. Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2019 року, відповідно до якого його визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 ч. 1 КК України, та такого, якому призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком до невідбутої частини покарання, згідно вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 9 років 1 місяця позбавлення волі (ч. 1, а.ос.с.64-65).

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у випадку, якщо особа раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання.

Відповідно п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження або позбавлення волі на певний строк, а також до військовослужбовців, які засуджені до службових обмежень чи тримання в дисциплінарному батальйоні.

З довідки про наявність заохочень та стягнень, яка мається в матеріалах особової справи вбачається, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_5 має 8 заохочень, стягнень не має (ч. 2, а.ос.с. 144).

Згідно довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» засуджений ОСОБА_5 станом на 09.05.2025 року відбув 7 років 7 місяців 1 день позбавлення волі, не відбув 1 рік 5 місяців 29 днів (а.с.13).

З характеристики засудженого ОСОБА_5 від 31.10.2023 року, наявної в матеріалах особової справи, вбачається наступне:

Історія правопорушень: форма вини за чинним вироком - умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - умисне корисливе/корисливо-насильницьке кримінальне правопорушення. Мають місце обставини, які обтяжують покарання. Особа не відшкодувала шкоду і не намагалася її відшкодувати, хоча мала джерело доходу та/або майно поза нормами, які гарантують забезпечення базових потреб особи.

Житло: має місце проживання.

Освіта: має повну середню освіту або має базову середню освіту і продовжує навчання. Має кваліфікацію/володіє професійними навичками (навіть якщо ця особа не мала постійної або тимчасової роботи).

Робота: особа не працювала до засудження з об`єктивних причин. Має певні навички.

Матеріальне становище: особа частково залежала матеріально від своєї сім`ї, друзів, соціального забезпечення. Відсутній інтерес до настільний чи інших ігор з метою отримання матеріальної чи іншої вигоди.

Мислення, емоції та поведінка: не робить висновки зі своїх минулих помилок, повторює помилки - іноді. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку - іноді. Стикаючись з проблемою, особа нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами - іноді. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Переважає стан нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка завищена. Особа нездатна мислити чітко та раціонально.

Вживання наркотичних речовин/алкоголю: мали місце поодинокі випадки вживання алкоголю до засудження. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання алкоголю з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Не вживає. Не вживала ПАР. Відсутній вплив ПАР на особу. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання ПАР з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Не вживає.

Стосунки у суспільстві: до засудження особа не підтримувала кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі, соціальні контакти (у т.ч. з іншими засудженими).

Стосунки з рідними та близькими: соціальні зв`язки підтримуються. Виявляє байдужість та не бажає підтримувати зв`язки. Стабільні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засуджену особу/відсутні будь-які рідні та близькі особи. Має позитивні стосунки, переважає задоволеність шлюбом/ не має партнера/партнерки.

Ставлення до правопорушення: не бере відповідальності за вчинені дії на себе - деякою мірою. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій - деякою мірою. Вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні (або стосовно деяких груп). Негативно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань - так. Засуджений деякою мірою не бере відповідальності за вчинені дії на себе.

Характеристика під час відбування покарання: за оцінюваний період відбування покарання спроб втечі не було, особа не перебувала на обліку як схильна до втечі, не вчиняла порушень протягом останніх півроку.

Заохочення та стягнення: за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці - заохочувався 8 разів. До дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Готовність до змін: бажає змінити своє життя, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Не бере участі у програмах, заходах/має негативне ставлення до участі в програмах. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Засуджений має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити.

Інші важливі відомості про засудженого: до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься посередньо. Відповідно до ст. 123 КВК України, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення. Відповідно до ст. 126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня відноситься байдуже. Дотримується правил санітарії та гігієни, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній.

Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як - середній.

Результати реалізації заходів індивідуальної програми, рекомендації щодо подальшої роботи: Заходи індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим виконані частково, виявлено потреби у плануванні нових заходів впливу на криміногенну потребу.

Інформація про вплив факторів ризику на поведінку засудженого: вплив факторів ризику на поведінку засудженого відсутні.

Висновок: засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. На підставі ст. 82 КК України йому неможливо замінити не відбуту частину покарання більш м`яким (ч. 2, а.ос.с.130-131).

Відповідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 за 2023 рік, за кожним критерієм надано оцінку по кількості балів, що в підсумку склало 60 балів, а саме: ІІ. Критерії оцінки виправлення засудженого - 10 балів; ІІІ. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній (10 балів); IV. Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи - виконані частково (10 балів); V. Характеристика під час відбування покарання - 12 балів; VI. Психологічна характеристика засудженого - 18 балів. У зв`язку з чим с комісією зроблено висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , у якому зазначено, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумками (загальним балом) розділів ІІ-VІ): засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 81, 82 КК України) ? 64 балів (ч. 2, а.ос.с.132-134).

Відповідно Витягу з протоколу № 21 від 31.10.2023 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в поданні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення (ч. 2, а.ос.с.135).

В характеристиці на ОСОБА_5 за 2024 рік зазначено наступне:

Історія правопорушень: форма вини за чинним вироком - умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - умисне корисливе/корисливо-насильницьке кримінальне правопорушення. Мають місце обставини, які обтяжують покарання. Особа не відшкодувала шкоду і не намагалася її відшкодувати, хоча мала джерело доходу та/або майно поза нормами, які гарантують забезпечення базових потреб особи. Особа неодноразово засуджена, довгий час перебувала на свободі, алкоголем не зловживала, працювала офіційно. Ризику повторного кримінального правопорушення не має.

Житло: має місце проживання. Особа місце проживання мала, не змінювала його, з правопорушником не проживала. Ризику повторного правопорушення не має.

Освіта: має повну середню освіту або має базову середню освіту і продовжує навчання. Має кваліфікацію/володіє професійними навичками (навіть якщо ця особа не мала постійної або тимчасової роботи). Особа має повну середню освіту, володіє професійними навичками. Ризику повторного правопорушення не має.

Робота: особа не працювала до засудження з об`єктивних причин. Працює в установі виконання покарань. Особа до засудження не мала роботу, має професійні навички для отримання роботи після звільнення з УВП. Ризику повторного правопорушення не має.

Матеріальне становище: особа частково залежала матеріально від своєї сім`ї, друзів, соціального забезпечення дітей або найближчих родичів (пенсії, інші виплати). Відсутній інтерес до настільний чи інших ігор з метою отримання матеріальної чи іншої вигоди. Особа матеріально від сім`ї залежала частково, не грала в азартні ігри з метою отримання вигоди, не має боргів за утримання житла, не має кредитів. Ризику повторного правопорушення не має.

Мислення, емоції та поведінка: не вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Робить висновки зі своїх минулих помилок, іноді повторює помилки. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку. Стикаючись з проблемою, особа нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Переважає стан нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Особа мислить чітко та конструктивно, емоції не впливають на здатність діяти, самооцінка адекватна, стикаючись з проблемою шукає шляхи її вирішення. Ризику повторного правопорушення не має.

Вживання наркотичних речовин/алкоголю: мали місце поодинокі випадки вживання алкоголю до засудження. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання алкоголю з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Не вживає. Не вживав. Відсутній (або незначний) вплив ПАР на особу. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання ПАР з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Не вживає. Особа алкоголь вживала поодинокими випадками, розуміє негативні наслідки вживання, не здатна вчинили неправомірні дії з метою отримання грошей на алкоголь. Ризику не має. Особа наркотики не вживала. Ризику не має.

Стосунки у суспільстві: не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі, соціальні контакти (у т.ч. з іншими засудженими). Особа не підтримувала зв`язки з про кримінальним оточенням, не має друзів та кола, в якому підтримують кримінальні зв`язки. Ризику не має.

Стосунки з рідними та близькими: соціальні зв`язки підтримуються. Особа робить активні дії щодо відновлення з рідними та близькими стабільних зв`язків, які позитивно впливають на засуджену особу. Не має партнера/партнерки. Особа зв`язки з рідними та близькими підтримує, які позитивно впливають на засуджену особу, в сім`ї насильства не було. Ризику не має.

Ставлення до правопорушення: не бере відповідальності за вчинені дії на себе. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні (або стосовно деяких груп). Негативно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань. Особа шкодує, що була викрита правоохоронними органами, усвідомлює наслідки для потерпілої сторони. Є ризик повторного кримінального правопорушення.

Характеристика під час відбування покарання: особа не вчиняла порушень протягом останніх півроку. Особа на обліку, як схильна до втечі не перебуває, протягом останніх півроку порушень, стягнень та дисциплінарних покарань не було. Ризику повторного кримінального правопорушення не має.

Заохочення та стягнення: заохочення: 16.10.2020 - подяка; 07.04.2021 - подяка; 08.07.2021 - подяка; 13.10.2021 - подяка; 14.01.2022 - подяка; 08.07.2022 - подяка; 09.01.2023 - подяка; 13.07.2023 - подяка; 04.01.2024 - подяка; 08.07.2024 - подяка.

Готовність до змін: бажає змінити своє життя, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Не бере участі у програмах, заходах/має негативне ставлення до участі в програмах. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Особа готова до змін на краще, бере активну участь у програмах та заходах, усвідомлює, що саме треба змінювати, має позитивні плани на майбутнє, активно їх впроваджує в своєму житті, має позитивну результати реалізації планів. Ризику повторного кримінального правопорушення не має.

Інші важливі відомості про засудженого: порушень вимог пожежної безпеки не допускає.

Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній.

Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як - середній.

Результати реалізації заходів індивідуальної програми, рекомендації щодо подальшої роботи: не виконані. Інше.

Інформація про вплив факторів ризику на поведінку засудженого: вплив факторів ризику на поведінку засудженого відсутні (ч. 2, а.ос.с.154-155).

Відповідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 за 2024 рік, за кожним критерієм надано оцінку по кількості балів, що в підсумку склало 62 бали, а саме: ІІ. Критерії оцінки виправлення засудженого - 10 балів; ІІІ. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній (10 балів); IV. Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи - виконані частково (10 балів); V. Характеристика під час відбування покарання - 10 балів; VI. Психологічна характеристика засудженого - 10 балів. У зв`язку з чим с комісією зроблено висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , у якому зазначено, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумками (загальним балом) розділів ІІ-VІ): засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, набравши 62 бали (ч. 2, а.ос.с.158-159).

15.08.2024 року ОСОБА_5 подано письмову заяву, в якій він просив відмовити йому в застосуванні передбаченої законодавством пільги згідно ст. 81 КК України (ч. 2, а.ос.с.160).

Відповідно Витягу з протоколу № 17 від 15.08.2024 року засудженому Сергієнку відмовлено в поданні матеріалів до суду щодо застосування умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення (ч. 2, а.ос.с.161).

Відповідно строкового трудового договору № Т-9 від 07.01.2025 року, ОСОБА_5 прийнятий на роботу в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» швачем першого розряду установи. Термін дії договору з 08 січня 2025 року по 26 лютого 2025 року (а.с.3).

Відповідно трудового договору № Т-193 від 04.03.2025 року, ОСОБА_5 прийнятий на роботу в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» швачем першого розряду установи. Термін дії договору з 05 березня 2025 року по 28 квітня 2025 року (а.с.2).

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняної способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про правослухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активне і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) Чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію-поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів.

В обгрунтування клопотання засуджений ОСОБА_5 посилається на наявність у нього заохочень та те, що він працює по трудовому договору, сумлінно ставиться до праці.

При цьому з долучених до матеріалів справи трудових договорів вбачається, що ОСОБА_5 працює нетривалий час, а саме: з 08 січня 2025 року по 26 лютого 2025 року та з 05 березня 2025 року по 28 квітня 2025 року (а.с.2,3).

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 на основі наданих суду матеріалів, суд враховує дані про його поведінку за весь термін відбуття покарання, в тому числі і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу засудженого в цілому, критерії визначення виправлення засуджених, міцність соціальних зв`язків на свободі.

Так в особовій справі відсутні матеріали, які можуть беззаперечно свідчити про виправлення ОСОБА_5 , який працює на виробництві нетривалий час, не має стягнень.

При цьому, відповідно висновків Комісії щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 за 2023 рік та за 2024 рік, ОСОБА_5 за кожним критерієм надано оцінку по кількості балів, що в підсумку склало відповідно 60 балів та 62 бали і засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 81, 82 КК України) ? 64 балів (ч. 2, а.ос.с.132-134,258-159).

Крім того, засудженим ОСОБА_5 не було подано до суду індивідуального плану, в якому б було визначено заходи, здійснення яких дасть змогу засудженому усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації його після звільнення, що передбачено Порядком визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 294/5 від 19.01.2023 року.

Отже, поведінка ОСОБА_5 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки поведінка ОСОБА_5 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення повного тексту ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13 червня 2025 року о 08 год. 30 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1