н/п 1-кп/766/3143/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 13.06.2024 за №0000964, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець с. Воїнка Красноперекопського району АР Крим, українець, громадянин України, із вищою освітою, одружений, утриманців не має, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

13.06.2024 року в с. Комашани, м. Херсон, біля 08-00 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_2 , технічний стан якого дозволяв утримувати його в обраному напрямку руху, знижувати швидкість до повної зупинки та не мав несправностей, які могли б обумовити раптовий для водія увід автомобіля в бік від заданого напрямку руху чи раптову втрату управління автомобілем, рухаючись по другорядній ґрунтовій дорозі вул. М. Коцюбинського, наближаючись до перехрестя з вул. Центральною, яка є головною, маючи намір здійснити поворот ліворуч, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.11 та 16.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 N?1306, у відповідності до яких ОСОБА_4 наближаючись до вул. Центральної, яка являється головною по відношенні до вул. М. Коцюбинського, повинен був зупинити керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та, перед початком руху, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, діючи із необережністю, а саме з кримінальною протиправною недбалістю, нe передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи об?єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, допустив необачність та, не впевнившись у наявності транспортного засобу, що наближався ліворуч, розпочав рух, що призвело до зіткнення з мопедом «Peugeot clic», без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_5 , що рухався по вул. Центральній в с. Комишани.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеду ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лівої плечової кістки, лівої лобкової (лонної) кістки тазу, забійних ран правих стегна та гомілки, струсу головного мозку, підапоневротичної гематоми лобної ділянки, садна тулуба, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров?я.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв?язку з порушенням водієм ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.п.16.11. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

- п.п.16.3. у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що 13.06.2024 року близько 8-00 год. рухався в с. Комишани м. Херсона на автомобілі ВАЗ 21099 по вул. М. Коцюбинського в напрямку перехрестя з вул. Центральною, де мав намір повернути ліворуч. Зліва на перехресті побачив автівку, на яку зосередив увагу, щоб пропустити її. З правої сторони на перехресті нікого не побачив. Пропустивши автівку, розпочав рух і одразу відчув удар в передню частину автомобіля. Зупинившись, з`ясував, що відбулося зіткнення його автомобіля та мопеда з водієм та пасажиром потерпілою у справі Світланою. На його думку зіткнення відбулося внаслідок його неуважності, оскільки припускає, що в момент, коли він перед початком руху дивився на проїзну частину вул. Центральної, мопед з водієм та потерпілою знаходилися у впадині, яка розташована безпосередньо перед перехрестям, тому він їх і не побачив, натомість він відволікся на автівку, яку мав намір пропустити.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

З огляду на те, що обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Оскільки обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, висловив жаль з приводу вчиненого, дав суду послідовні показання, не спотворюючи обставин вчиненого кримінального правопорушення, обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї вини останнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, при обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за законом віднесене до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується позитивно, одружений, пенсіонер, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше.

Також при вирішенні питання про призначення покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставин вчиненого обвинуваченим інкримінованого йому діяння, практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого за час досудового слідства й судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у мінімальному розмірі, визначеному у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон, визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна, а саме автомобіля ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_2 , та мопеда «Peugeot clic», без реєстраційного номеру, було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

У резолютивній частині вироку, серед іншого, у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

З огляду на викладене, з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст.ст. 349, 373 - 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.07.2024 на автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_2 , та мопед «Peugeot clic», без реєстраційного номеру скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 16048 (шістнадцять тисяч сорок вісім) грн. 96 коп..

Речові докази у справі: автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_2 , та мопед «Peugeot clic», без реєстраційного номеру вважати повернутими законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, потерпіла мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1