490/2733/25 28.04.2025
н/п 1-кс/490/1915/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2733/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, який проходить військову службу на посаді навідника оператора роти оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.

Так, військовослужбовець військової частини Національної Гвардії України - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч врегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, а саме всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список № 1 таблиці № 2 постанови) достовірно знаючи про те, що збут на території України психотропних речовин заборонено, володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, які здійснюють незаконний збут таких речовин, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин, обіг яких обмежено та заборонено.

У невстановлений досудовим розслідуванням час і в неустановленому місці ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав як джерело прибутку, діяльність пов`язану зі збутом на території м. Херсону Херсонської області особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.

Так, 14.03.2025, о 11.45 хв ОСОБА_7 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в якості покупця, здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 .. В ході телефонної розмови « ОСОБА_7 » повідомив, що в нього з`явилися грошові кошти на придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP. Після телефонної розмови ОСОБА_4 відразу надіслав на номер мобільного зв`язку належний « ОСОБА_7 » реквізити своєї банківської карти № НОМЕР_3 для оплати придбаної ним особливо небезпечної психотропної речовини у сумі 3000 гривень.

В той же час, ОСОБА_7 перебуваючи біля платіжного терміналу самообслуговування «СВІФТ ГАРАНТ» розташованого у торгівельному центрі «Таврія В» за адресою: м. Херсон, вул. 49-ої Гвардійської Херсонської дивізії 24, виконуючи отриману від ОСОБА_4 вказівку, щодо переведення грошових коштів на придбання особливо небезпечної психотропної речовини, о 12:13 годині здійснив перерахування коштів в сумі 3000 гривень, в якості оплати за придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, на банківську карту № НОМЕР_3 . Після здійснення вказаної транзакції « ОСОБА_7 » зателефонував ОСОБА_4 , який підтвердив зарахування грошових коштів на його рахунок та зазначив, що повідомить час коли можна забрати «товар».

19.03.2025 о 10.10 год на належний « ОСОБА_7 » номер мобільного зв`язку зателефонував ОСОБА_4 із вказаного вище номеру мобільного зв`язку та повідомив, що вже можна забрати «товар» за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, близько 13.30 год згідно попередньої домовленості, « ОСОБА_7 » прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї його чекав ОСОБА_4 .. В свою чергу, ОСОБА_4 запропонував зайти до будинку, де за допомогою електронних вагів зважив вміст зіп-пакету із кристалоподібною речовиною маса якої склала близько 3-х грамів та передав його « ОСОБА_7 ». Пізніше, о 15.30 годині, ОСОБА_7 », знаходячись в службовому автомобілі, добровільно видав співробітникам правоохоронних органів придбану ним за вищевказаних обставин психотропну речовину, яку було поміщено до паперового конверту та опечатано.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-25/4878-НЗПРАП від 01.04.2025 року придбана ОСОБА_7 » та добровільно видана ним речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якого становить 2, 2044 г., що відповідно до списку № 1 таблиці № 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами) становить великий розмір.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах.

23.04.2025 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст.208, 615 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відносяться до категорії тяжких відповідно до ст. 12 КК України, що на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, встановлення інших осіб, які ймовірно причетні до вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення; інші ймовірні місця зберігання наркотичних засобів, крім того може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, разом з тим ОСОБА_4 , неодноразово вдавався до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання незаконного прибутку, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, від надання пояснень відмовився, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, пославшись необґрунтованість підозри, наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання у підозрюваного.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підтверджується даними: рапорту УСБ України в Херсонській області за фактом реєстрації кримінального правопорушення від 15.01.2025; листу УСБ України в Херсонській області від 27.02.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , від 12.03.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , від 14.03.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 19.03.2025; протоколу добровільної видачі від 19.03.2025; протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , від 14.03.2025; висновку експерта №СЕ-19/115-25/4878-НЗПРАП; протоколу про хід та результати проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 19.03.2025; протоколу за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 28.03.2025; протоколу за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 28.03.2025.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і одружений, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, не судимий, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, здійснював продаж особливо небезпечної психотропної речовини з корисливих мотивів, неодноразово вдавався до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання незаконного прибутку, крім того злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена лише за втручання правоохоронних органів, шляхом затримання останнього, особисто знайомий зі свідком ОСОБА_7 та обізнаний про місце проживання останнього, крім того на даний час досудове розслідування триває та не встановлено та не допитано всіх свідків щодо обставин вказаного кримінального правопорушення, а також проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на встановлення місць зберігання наркотичних засобів, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, а також фактичні обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, виходячи з обставин, викладених у підозрі, особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності визначення підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Той факт, що підозрюваний одружений, є військовослужбовцем та має постійне місце проживання, з урахуванням вищенаведених обставин, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором у судовому засіданні. Вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину, запобіжний захід, на непов`язаний з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 21 червня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 121 120 гривень, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк по 21 червня 2025 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, проходження військової служби (залежно від стадії кримінального провадження);

- утриматись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1