УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 14.02.2025,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 14.02.2025.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Другим відділом детективів Підрозділу детективів із розсування кримінальних проваджень у сфері обігу підакцизних товарів БЕБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 14.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що невстановлені особи на території м. Одеса та Одеської області здійснюють незаконне виготовлення підакцизних товарів, а саме: тютюнових виробів різних брендів.

Також встановлено, що невстановлені особи на території м. Одеса та Одеської області здійснюють незаконне зберігання з метою збуту, а також збут, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів різних брендів.

Крім того встановлено, що невстановлені особи на території м. Одеса та Одеської області здійснюють збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів різних брендів, з підробленими марками акцизного податку.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали матеріали Департаменту оперативно-розшукової діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України.

У ході досудового розслідування, в порядку ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України в адресу Департаменту оперативно-розшукової діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України скеровано доручення щодо встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, місць зберігання речей, предметів та документів, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно отриманих матеріалів виконання доручення встановлено, що на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, члени якої з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, здійснюють незаконне виготовлення, перевезення, пересилання, зберігання підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів різних брендів з метою подальшого переміщення до країн Європейського Союзу та продажу на внутрішньому ринку України, з використанням підроблених марок акцизного податку.

Крім того, згідно отриманих матеріалів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , можуть зберігатись речі предмети і документи, які мають доказове значення для кримінального провадження, а саме незаконно виготовлені тютюнові вироби, тютюнові вироби без марок акцизного податку та з марками акцизного податку невстановленого зразка, марки акцизного податку, в тому числі з ознаками підроблення, необліковані тютюнові вироби, обладнання, сировина та засоби для їх виготовлення, та тютюнові вироби, зберігання яких здійснюється з порушенням законодавства, документи та чорнові записи щодо їх походження, придбання, зберігання та транспортування, непідтверджені суми грошових коштів, цінності, отримані в результаті протиправної діяльності, електронні носії інформації (жорсткі диски, флеш-накопичувачі, оптичні диски, мобільні телефони, відеореєстратори) та інші носії інформації, які використовувалися та використовуються під час здійснення протиправної діяльності.

26.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2025, детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та в подальшому вилучено незаконно виготовлені підакцизні товари, інші речі та документи, що мають значення речових доказів для кримінального провадження.

В увалі слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, зокрема незаконно виготовлених тютюнових виробів без марок акцизного податку та з марками акцизного податку невстановленого зразка, в тому числі з ознаками підроблення, необлікованих тютюнових виробів, тютюнових виробів, зберігання яких здійснюється з порушенням законодавства, документів та чорнових записів щодо їх походження, придбання, зберігання та транспортування.

Крім того, 26.06.2025 за результатами обшуку вилучено у ОСОБА_4 3 мобільні телефони із сім-картками та жорсткий диск, на яких міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його вчинення, дозвіл на вилучення яких слідчим суддею не надавався.

27.06.2025 винесено постанову про визнання вилучених мобільних телефонів та жорсткого диску речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку судового розгляду від прокурора ОСОБА_3 надійшла заяви про розгляд справи у його відсутність.

Володілець вилученого майна та/або його представник, будучи завчано та належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі. Прокурором надано відомості про те, що детективом ОСОБА_5 було повідомлено про судовий розгляду власника вилученого майна.

В той же час, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Другим відділом детективів Підрозділу детективів із розсування кримінальних проваджень у сфері обігу підакцизних товарів БЕБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 14.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.

26.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та в подальшому вилучено незаконно виготовлені підакцизні товари, інші речі та документи, що мають значення речових доказів для кримінального провадження.

Крім того, 26.06.2025 за результатами обшуку у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 6s Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон «iPhone 6s», ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «iPhone 11», ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-картою НОМЕР_4 ; жорсткий диск «TOSHIBA», S/N 89S6P3DIT EU8 EC. A., на яких міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його вчинення, дозвіл на вилучення яких слідчим суддею не надавався.

Постановою детектива від 27.06.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000009 від 14.02.2025.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно в ході проведення обшуку цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 14.02.2025, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.06.2025в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон iPhone 6s Plus», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон «iPhone 6s», ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «iPhone 11», ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-картою НОМЕР_4 ; жорсткий диск «TOSHIBA», S/N 89S6P3DIT EU8 EC. A.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя