БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2029/25
Провадження № 1-кс/497/770/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу

04.09.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

у закритому судовому засіданні, в м.Болград, клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , що погоджене з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0001093 від 27.02.2025 про обрання запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Ярове Болградського району Одеської області, з середньою освітою, який проходив військову службу за призовом по мобілізації на посаді водія-електрика 3 відділення охорони взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані матрос, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- якому 29.07.2025р. направлено поштою повідомлення про підозру за ст.407ч.5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов лист начальника ВнП№2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 з повідомленням, що 03.09.2025р. працівниками СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області було затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 14.08.2025р. яким надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярове Болградського району Одеської області, громадянина України - з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно нього у виді тримання під вартою.

Клопотання слідчого СВ Болградського рРВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 14.08.2025р., що погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 - про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в межах досудового розслідування кримінального провадження №0001093 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України - надійшло до суду разом з клопотанням про надання дозволу на затримання - ще 14.08.2025р.

04.09.2025р. підозрюваний і затриманий ОСОБА_5 був доставлений до приміщення суду для участі в розгляді вищевказаного клопотання про обрання йому запобіжного заходу.

У клопотання, на його обгрунтування, зазначено, що 11.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених підстав для відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу, гр. ОСОБА_5 було призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження до військової частини. Згідно положень п.4ч.1ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відтак, з 14.04.2022, тобто з дня направлення ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби за призовом під час мобілізації. Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України. Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, старший матрос ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин. Згідно із ст.40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування. Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією у ІНФОРМАЦІЯ_3 у військовому званні "старший сержант" в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 21.01.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, самовільно залишив місце дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до теперішнього часу. Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 14.08.2025р. було задоволено клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про надання дозволу на затримання, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання слідчого підтримали, наполягали на задоволенні вимог клопотання, стверджуючи, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним та необхідним застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, враховуючи приписи ч.8ст.176 КПК України, а саме - можливість зникнення/переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення вимог клопотання, стверджуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 не мав наміру порушувати Закон, оскільки є законослухняним громадянином - він дійсно був мобілізований у 2022р., служив у ІНФОРМАЦІЯ_5 до січня 2025р., а потім був направлений до іншої військової частини. але дуже далеко від місця проживання - до Дніпропетровської області, він отримав повний розрахунок і вційськовий квиток, здав зброю, тому вирішив, що він звільнений зі служби, оскільки повідомив керівнику ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що має доглядати батька, і що не може його покинути, оскільки він є людиною похилого віку - 1955р.н., є лежачим хворим, - і за ним більше нікому доглядати. Він, ОСОБА_5 , нікуди не тікав і не переховувався, оскільки всім повідомив, що буде вдома, за місцем проживання батька, - і це було відомо сусідам, знайомим, колишному начальнику. Так, він проживав з батьком за адресою АДРЕСА_2 , доглядав за батьком - міняв йому памперси, годував, давав ліки, оскільки в батька був інсульт і він впав та зламав ногу. Захисник вважає, що запобіжний захід його підзахисному можна не обирати взагалі, оскільки законом передбачено лише тримання під вартою за ією статею, а ОСОБА_5 не заперечує проти продовження служби, але неподалік від дому.

Вислухавши у судовому засіданні кожного учасника судового засідання, перевіривши надані суду матеріали клопотання та дослідивши надані докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.131 КПК України одним з заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. А, згідно ч.ч.1,2ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу - є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України.

Згідно ст.176ч.8 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

В ході судового розгляду вищевказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що наразі досудове розслідування кримінального провадження №0001093 від 27.02.2025р. за, підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, здійснюється групою слідчих СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області після зміни підслідності. Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у виді процесуального керівництва здійснюється під наглядом групи прокурорів Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону -згідно постанови заст.керівника цієї прокуратури ОСОБА_9 ; постановою про призначеня групи прокурорів від 03.09.2025р. до складу групи прокурорів Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у цьому кримінальному провадженні включно прокурора ОСОБА_3 .

Згідно протоколу затримання від 03.09.2025р., в цей день о 10:30 ОСОБА_5 був затриманий.

Постановою від 03.0902025р. слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 відновлено досудове розслідування кримінального провадження №0001093 від 27.02.2025.

А ще 29.07.2025 слідчим слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області відповідно до п.3ч.1ст.76 КПК України повідомлення про підозру було направлення поштою рекомендованим відправленням за адресою реєстрації ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та наданих суду доказами, що буди додані до клопотання та ретельно досліджені і вивчені слідчим суддею в ході з`ясування обставин кримінального провадження у судовому засіданні.

Всі докази, що зібрані станом на теперішній час органом досудового розслідування - є вагомими, та вказують на обґрунтованість підозри, оголошеної гр. ОСОБА_5 .

З огляду на положення ст.177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, та вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини кримінального провадження, у тому числі: вагомість доказів щодо вчинення підозрюваного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, вік та відсутність відомостей про поганий стан здоров`я, соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, враховуючи, що згідно ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню з огляду на необхідність забезпечення підозрюваного виконання покладених на нього Законом процесуальних обов`язків і запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших, ймовірних підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд враховує й те, що, згідно п.5ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, однак, санкцією ст.407 ч.5 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання позбавленням волі до 10 років .

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 обумовлено тим, що жоден з них не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного.

Слідчим суддею також враховується судова практика, зокрема, ЄСПЛ, а саме п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011р., згідно якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. А, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином які не мають бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною; так, ЄСПЛ в рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не мають бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у виді тримання під вартою, і таке обмеження його права на свободу не суперечить положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи. Крім того, враховуючи те, що відповідно до ч.4ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

Таким чином, враховуючи вищенаведене, наявні обґрунтовані підстави для задоволення вищевказаного клопотання про застосування вказаного запобіжного заходу - у виді тримання під вартою, з одночасним визначенням розміру застави.

Так, застава - це один з запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів в грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, що встановлений КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ст.ст.176п.3ч.1,182ч.1,2 КПК України. Застава може бути внесена: підозрюваним; обвинуваченим; іншою особою (фізичною або юридичною особою заставодавцем). Можливість застосування застави щодо особи, відносно якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.3 чи ч.4 статті 183 КПК України. Застава не може бути внесена юридичними особами державної або комунальної власності або такими, що фінансуються з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі яких є частка державної, комунальної власності або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.1ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення. А, ч.6ст.206КПК України регламентовано, що в разі, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування щодо неї насильства підчас затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно з законодавством.

Крім того, враховуючи те, що відповідно до ч.4ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.ст.109-114-2,258-258-6, 260,261,402-405,407,408,429,437-442 ККК України, з огляду на обставини викладені вище, підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, у даному випадку, враховуючи ступінь тяжкості умисного кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, що не підлягає визначенню розмір застави.

Згідно ч.1ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60-ти днів.

Відповідно до ч.15ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення. Тому, за аналогією Закону, враховуючи положення ст.376ч.2 КПК України, суд вважає можливим проголосити лише вступну та резолютивну частини ухвали, з врученням учасникам судового провадження повного тексту ухвали в день її проголошення

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182,183, 184, 193, 376, 395,615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу без визначення застави підозрюваному ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою.

2. Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - якому 29.07.2025р. було пред`явлено підозру за ст.407ч.5 КК України в межах розслідування кримінального провадження №0001093 від 27.02.2025року - строком на 60 днів.

3. Взяти під варту в залі суду гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставити і помістити його до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» і утримувати його в цій Державній установі строком до 01.11.2025р. включно.

4. Копію даної ухвали вручити прокурору, захиснику та підозрюваному, а також направити для виконання - до ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор" та для здійснення контролю - прокурору.

5. Ухвала слідчого судді в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення в залі суду, але може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання повного її тексту до Одеського апеляційного суду безпосередньо, або через Болградський районний суд Одеської області.

6. Повний текст ухвали виготовлено 04.09.2025 року.

Суддя ОСОБА_1