Номер провадження 1-кп/754/436/25
Справа № 754/9395/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2025 року колегія суддів Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

за участі представника потерпілого ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 - у виді застави, в частині продовження обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України. Вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, що обвинувачені спробують переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, будуть перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятимуться від забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а тому заявив клопотання про продовження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 застосованого щодо кожного запобіжного заходу, а щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовження обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України.

Представник потерпілого підтримала думку прокурора.

Захисник ОСОБА_9 просить змінити ОСОБА_13 запобіжний захід на особисте зобов`язання, яке мотивував тим, що ОСОБА_13 перебуваючи на службі із запобіжним заходом домашній арешт позбавлений можливості отримувати заробітку плату у повному обсязі. На думку захисника на даний час відсутні докази, на які посилається прокурор, які б свідчили про існування ризиків, на підстав яких ОСОБА_13 необхідно було продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_8 заперечував щодо продовження ОСОБА_12 обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо продовження ОСОБА_11 обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України. Вказав, що у відповідності до вимог КПК України у ОСОБА_11 є обов`язок з`являтись до суду, якого достатньо для забезпечення судового розгляду справи.

Захисник ОСОБА_10 заперечувала щодо продовження ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вказала, що обвинувачена ОСОБА_14 належно виконує своїх процесуальні обов`язки, з`являється до суду, та прокурор не навів доказів, які б свідчили про існування ризиків, на підстав яких ОСОБА_14 необхідно було продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачені кожний підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані прокурором матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2025 року дія запобіжного заходу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та дія обов`язків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спливає 14.06.2025 року.

Прокурор зазначає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливатимуть на свідків, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюються, а також перешкоджатимуть кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та позицію захисту, суд приходить до наступного.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини(ст.8 КПК України).

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України. Зокрема, судом має бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Згідно вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, колегією суддів враховується, що стороною обвинувачення із заявлених ризиків не доведено існування таких ризиків, як ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Колегією суддів також враховуються відомості про особу обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , їх вік, стан здоров`я, їх майновий стан. Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачені не мають судимості, мають постійне місце проживання, ОСОБА_13 проходить службу у Збройних силах України, ОСОБА_14 має на утриманні чоловіка, який на даний час хворіє, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. На думку колегії суддів, вказані факти свідчать про міцні соціальні зв`язки обвинувачених. Також під час розгляду клопотання встановлено відсутність порушень процесуальних обов`язків з боку обвинувачених, що може свідчити про їх належну процесуальну поведінку. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що на теперішній час більш м`який запобіжний захід не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що, з урахуванням наведених вище обставин, на даному етапі судового розгляду кримінального провадження більш ефективним щодо інших запобіжних заходів, з метою запобігання вчиненню ОСОБА_13 та ОСОБА_14 позапроцесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки, буде особисте зобов`язання.

В ході розгляду клопотання прокурора колегією суддів встановлено, що обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , належно дотримувались процесуальної поведінки, даних про те, що обвинувачені порушували процесуальні обов`язки стороною обвинувачення надано не було.

Крім того, відповідно до ч.3ст.194 КПК України, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1ч.1ст.194 КПК України, але не доведено наявність обставин передбачених п.п.2,3ч.1ст.194 КПК України, колегія суддів вважає за можливе зобов`язати обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись вимогами ст.314,315,316 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити частково..

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_13 прибувати за кожною вимогою до суду у даному кримінальному провадженні.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_14 прибувати за кожною вимогою до суду у даному кримінальному провадженні.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дію запобіжного заходу у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_11 прибувати за кожною вимогою до суду у даному кримінальному провадженні.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_12 прибувати за кожною вимогою до суду у даному кримінальному провадженні

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя: