Справа № 545/795/25
Провадження № 1-кп/545/379/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001973 від 24.12.2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, утриманців немає, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

23 грудня 2024 року приблизно о 20 год. 55 хв., у темну пору доби, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом - автомобілем SEAT IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вул. 40-річчя Перемоги в селі Жуки в напрямку до вул. Центральна в селі Тахтаулове, у порушення вимог п.п. 12.1, 12.4, 12.9. б) Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, у результаті чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги, де в подальшому відбувся наїзд на нерухомі перешкоди у вигляді дерева та залізного паркану.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійно-скалкового перелому тіла L1 (поперекового) хребця з клиноподібною деформацією та зміщенням, закритого перелому дужки L1 (поперекового) хребця зліва з нижнім парапарезом праворуч і помірним ліворуч, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вище вказаних обставин причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля SEAT IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п.п. 12.1, 12.4, 12.9. б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

12.9 б) Водієві забороняється:

перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 12.1, 12.4, 12.9. б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку та щиро розкаявся у вчиненому, зробивши для себе відповідні висновки. Суду пояснив, що 23.12.2024 року в обід прийшли до них сусіди, посиділи, випили та спільно з ОСОБА_5 полягали спати. Потім прокинулися і треба було покормити його котів, а їжі не було. Сівши на автомобіль він спільно з потерпілою поїхали до магазину, на дворі був дуже сильний туман і я він випивший не побачив на теобразному перехресті поворот і злетів з обрива прямо в дерево і паркан. Прибігла хазяйка паркану і викликала швидку і потім приїхала поліція. Швидка забрала потерпілу потерпілу а він залишився з працівниками поліції. Потім зі співробітниками поліції поїхали до м.Полтава та провели медичний огляд згідно якого встановили стан сп`яніння. Зазначив, що він повністю опікується потерпілою яка є його цивільною дружиною.

Потерпіла ОСОБА_5 надала пояснення ідентичні тим що надав обвинувачений зазначила , що претензій до обвинуваченого не має, прохала не карати обвинуваченого вказуючи на те, що він повністю опікується її лікуванням.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі та дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого відповідно до положень ст. 349 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_4 , суд вважає вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Згідно довідки УІАП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_4 раніше не судимий.

Згідно медичної довідки з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» Відокремлений підрозділ - Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №1 ОСОБА_4 за медичною допомогою в ВП №1 не звертався, перевірено за 01.01.2024 по 24.01.2025 р.

Згідно медичної довідки з КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за медичною допомогою не звертався.

Згідно медичної довідки з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 25.09.1996 р. по 31.10.1996 р. з дагнозом: Невротичний стан з астено-депресивним синдромом та вегето-судинними порушеннями на фоні наслідків органічного уражання ЦНС.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним злочину, та особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, завдану потерпілій шкоду відшкодував, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Підстави застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України та призначення покарання з випробувальним строком з покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України згідно закону відсутні.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 1193,85 грн. документально підтверджені та підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який підлягає залишенню до вступну вироку в законну силу.

Керуючись ст.370,371 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній особисте зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1193,85 грн.

Зняти арешт з автомобіля SEAT IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_6 , накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.12.2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- транспортний засіб SEAT IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , який знаходиться на збереженні на спецмайданчику ГУНП за адресою: с. Розсошенці, вул. Кременчуцька,2В Полтавського району та області - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1