ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000137 внесеного до ЄРДР 02.08.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Бондурівка, Гайсинського району Вінницької області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114 1, ч. 2 ст. 114 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000137 від 03.09.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних проваджень, передбачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 114-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000137 від 03.09.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних проваджень, передбачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 114-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації.

Крім того, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався Указами Президента України і наразі його продовжено також до 5 листопада 2025 року.

Окрім того, 18.05.2024 набрав чинності Закон України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким було значно посилено проведення мобілізаційних заходів та розширено повноваження органів ТЦК та СП, в тому числі з метою ефективного забезпечення оборони України в особливий період, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, а також забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України для надання відсічі збройній агресії російської федерації проти України.

Встановлено, що протягом 01.08.2025, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , які діяли відповідно до своїх службових обов`язків та згідно з чинним законодавством щодо мобілізаційних заходів, до місця розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 пункту попереднього збору та формування команд військовозобов`язаних для відправки у військові організаційні структури, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , було доставлено 36 військовозобов`язаних осіб, які перебували у розшуку, як особи які ухиляються від призову на військову службу або які не мають тимчасового звільнення від призову на військову службу за мобілізацією.

Того ж дня, приблизно о 19:20 год., у зв`язку із чим біля вказаної будівлі почали збиратись агресивно налаштовані особи, які почали висловлювати невдоволення проведенням ІНФОРМАЦІЯ_3 мобілізаційних заходів, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, у період дії воєнного стану, закликати місцевих мешканців м. Вінниці до проведення демонстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у невстановлений органом досудового розслідування час, але не раніше 19:20 год., переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом ведення прямої онлайн відео трансляції у соціальній мережі «Facebook» демонстрації, яка розпочалась біля місця розташування вищезазначеної роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 пункту попереднього збору та формування команд військовозобов`язаних для відправки у військові організаційні структури прибула за адресою: АДРЕСА_3 .

Зокрема, перебуваючи біля місця розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 пункту попереднього збору та формування команд військовозобов`язаних для відправки у військові організаційні структури за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , у період часу з 22:30 год. 01.08.2025 до 05:00 год. 02.08.2025, умисно, в особливий період, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою власного мобільного телефону у соціальній мережі «Facebook», з власного акаунту (« ІНФОРМАЦІЯ_5 ») вела пряму онлайн відео трансляцію демонстрації осіб, які висловлювали невдоволення проведенням ІНФОРМАЦІЯ_3 мобілізаційних заходів, в ході якої вона закликала присутніх до дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Внаслідок вчинених ОСОБА_4 описаних вище умисних протиправних дій щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, у період дії воєнного стану, військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 не змогли вчасно виконати свої службові обов`язки в умовах особливого періоду, пов`язаних із проведенням мобілізаційних заходів.

Відповідно до висновку експерта Вінницького відділення Київського наукового-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 1766/25-21 від 13.08.2025 у висловлюваннях ОСОБА_4 містяться ознаки публічного поширення інформації, що: закликає до активних дій, зокрема непокори, перекриття доріг, зборів уночі з метою організації або участі в масових заворушеннях, спрямовані на перешкоджання законним діям військових формувань та підриву мобілізаційних заходів. Тобто, висловлювання ОСОБА_4 з послідовно вираженими ознаками поширення інформації, спрямованої на перешкоджання діяльності Збройних Сил України.

Крім того, ОСОБА_4 01.08.2025, перебуваючи біля будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, прийняла добровільне рішення про поширення інформації про розташування за вищевказаною адресою військовослужбовців Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості.

Так, у період часу з 22:30 год 01.08.2025 до 05:00 год. 02.08.2025, ОСОБА_4 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою власного мобільного телефону у соціальній мережі «Facebook», з власного акаунту (« ІНФОРМАЦІЯ_5 »), в ході прямої онлайн відео трансляції демонстрації осіб, які висловлювали невдоволення проведенням ІНФОРМАЦІЯ_3 мобілізаційних заходів, шляхом особистих висловлювань, поширила інформацію про місце розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 пункту попереднього збору та формування команд військовозобов`язаних для відправки у військові організаційні структури, які розміщувались за вищевказаною адресою. При цьому, інформація про адресу розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 пункту попереднього збору та формування команд військовозобов`язаних у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалася.

З огляду на викладене, 3 вересня 2025 року ОСОБА_4 затримана в порядку ст. 615 КПК України та їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України (підбурювання до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період) та ч. 2 ст. 114-2 КК України (поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду, висновком експерта від 13.08.2025, протоколом обшуку від 03.09.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 від 21.08.2025, ОСОБА_10 від 22.08.2025, ОСОБА_11 від 22.08.2025, ОСОБА_12 від 22.08.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2025 та від 22.08.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України.

Санкцією ч. 1 ст. 114-1 КК України та санкцією ч. 2 ст. 114-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (тяжкі злочини).

У той же час в ході розслідування кримінального провадження щодо підозрюваного вбачається: наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, задля уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчать такі обставини:

у ОСОБА_4 наявні можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду, виїхавши за межі України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

розуміючи санкцію інкримінованих їй діянь, та той факт що їй загрожує реальна міра покарання, може незаконно здійснювати вплив на свідків чи інших учасників у даному кримінальному провадженні;

наявні у ОСОБА_4 можливості у продовженні аналогічної злочинної діяльності, у тому числі проти основ національної безпеки;

З огляду на викладене, наявні реальні підстави вважати, що у ОСОБА_4 можуть бути вчиненні дії, визначені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, що у свою чергу дає підстави для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109114-1, 258258-3, 260, 261, 437442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги тяжкість злочину, значну суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 114-2 КК України, та дію воєнного стану на всій території України, визначення застави будь-якого розміру не забезпечить належного виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, на думку сторони обвинувачення жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 13 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За наведених підстав слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують та тривають ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснили, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружена, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи та за місце проживання, має проблеми зі здоров`ям, потребує лікування.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваної, наявність обгрунтованих ризиків, які тривають, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114 1, ч. 2 ст. 114 2 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання підозрюваній права на альтернативний вид запобіжного заходу, а також з урахуванням матеріального стану підозрюваної, тому підозрюваній ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде гарантувати виконання нею покладених на неї обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 11 години 35 хвилин 01 листопада 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 01 листопада 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 96 896 (дев`яносто шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрювану обов`язків покласти на слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_13