Номер провадження 1-кс/754/1353/25
Справа № 754/6082/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001241 від 21.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001241 від 21.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 21.04.2025 о 07 годині 40 хвилин за адресою: місто Київ, вулиця Рональда Рейгана, поблизу будинку 10 зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі 20 згортків з білою порошкоподібною речовиною, яку останній незаконно зберігав при собі з метою збуту.

21.04.2025 року у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого проведено особистий обшук останнього, у якого було виявлено та вилучено: 3 (три) згортки обмотані липкою стрічкою чорного кольору, в середині яких знаходиться прозорі поліетиленові зіп-пакети з пазовими замками, в середині яких знаходиться кристалічна речовина білого кольору, і які поміщені до спеціального пакету СRІ 1034512; мобільний телефон марки «Тесnо» у копусі фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi» у корпусі сріблястого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» у копусі чорного кольору та у прозорому чохлі, які поміщено до спеціального пакету № PSP 2465544; грошові кошти номіналом 100 (сто) гривень НБУ серії ЄВ № 5775368 та монету номіналом 5 (п`ять) гривень, які поміщено до спеціального пакету № WAR 1213320.

Постановою слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 від 21.04.2025 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001241 від 21.04.2025.

Сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, подали заяви щодо розгляду клопотання за їх відсутності.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (п.1 ч. 10 ст. 170 КПК України).

В судовому засіданні не було встановлено порушення слідчим вимог ст.ст. 168, 171 КПК України.

З метою збереження речових доказів, уникнення переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаних предметів іншим способом, прийняття законних процесуальних рішень, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, дослідження вилученого майна та проведення необхідних експертиз, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно.

Три згортки обмотані липкою стрічкою чорного кольору, в середині яких знаходиться прозорі поліетиленові зіп-пакети з пазовими замками, в середині яких знаходиться кристалічна речовина білого кольору; мобільний телефон марки «Тесnо» у копусі фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi» у корпусі сріблястого кольору; мобільний телефон марки «Samsung» у копусі чорного кольору та у прозорому чохлі; грошові кошти номіналом 100 (сто) гривень НБУ серії ЄВ № 5775368 та монету номіналом 5 (п`ять) гривень відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, оскільки могли використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні та унеможливить виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання від 22.04.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001241 від 21.04.2025 - задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, у кримінальному провадженні № 0001241 від 21.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на майно вилучене у ОСОБА_5 в ході проведення особистого обшуку, під час затримання 21.04.2025 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: 3 (три) згортки обмотані липкою стрічкою чорного кольору, в середині яких знаходиться прозорі поліетиленові зіп-пакети з пазовими замками, в середині яких знаходиться кристалічна речовина білого кольору; мобільний телефон марки «Тесnо» у копусі фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi» у корпусі сріблястого кольору; мобільний телефон марки «Samsung» у копусі чорного кольору та у прозорому чохлі; грошові кошти номіналом 100 (сто) гривень НБУ серії ЄВ № 5775368 та монету номіналом 5 (п`ять) гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення, надіслати сторонам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_6