СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9103/25 пр. № 1-кп/759/1330/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0001152 від 30 березня 2025 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Серединка Бершадського району Вінницької області, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження - неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник - ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2025 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Робітнича, 2-А, в умовах воєнного стану відкрито викрав чуже майно, а саме, мобільний телефон марки «Infinix Smart 7» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 синього кольору, вартістю 2 436 грн. 80 коп., який належить потерпілому ОСОБА_7 , поєднуючи свої дії із застосуванням до потерпілого насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я останнього, чим завдав потерпілому майнову шкоду у розмірі 2 436 грн. 80 коп. за таких обставин.

Так, у вказаний час ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, помітив двох незнайомих неповнолітніх хлопців, які йшли попереду та розмовляли. На далі ОСОБА_3 , раптово підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_7 , рукою завдав йому удар в область обличчя, на що останній почав чинити опір. ОСОБА_3 на галас потерпілого залишити його в спокої не відреагував та продовжив вчиняти свої протиправні дії, поваливши останнього з метою подолання опору на землю, внаслідок чого у потерпілого з кишені куртки випав вказаний мобільний телефон, яким ОСОБА_3 вирішив відкрито заволодіти. Реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, ОСОБА_3 підняв із землі вказаний мобільний телефон, який потерпілий ОСОБА_7 безрезультатно намагався забрати назад, після чого з місця вчинення злочину зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Внаслідок застосованого ОСОБА_3 насильства потерпілому неповнолітньому ОСОБА_7 були завдані легкі тілесні ушкодження у виді синця на верхній повіці лівого ока у зовнішнього кута.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши що, 30 березня 2025 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Робітнича, побачив неповнолітнього ОСОБА_7 з товаришем. Помилково оцінивши дії вказаних осіб як образливі, підійшов до ОСОБА_7 та спочатку рукою завдав удар в область обличчя, а потім повалив на землю, внаслідок чого у потерпілого з кишені куртки випав мобільний телефон, яким він, ОСОБА_3, долаючи опір потерпілого, заволодів в умовах воєнного стану, після чого втік з місця злочину, розпорядившись відкрито викраденим майном на власний розсуд. Вартість мобільного телефону у 2 436 грн. 80 коп. не оспорює.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 30 березня 2025 року, близько 20 год. 30 хв., відкрито в умовах воєнного стану викрав чуже майно (грабіж), на суму 2 436 грн. 80 коп., яке належить потерпілому неповнолітньому ОСОБА_7 , поєднуючи свої дії із застосуванням до потерпілого насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я останнього, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, виховувався у багатодітній сім?ї, виявив намір приєднатися в умовах воєнного стану до сил оборони та проходити військову службу за контрактом, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено в межах висунутого обвинувачення.

Беручи до уваги вказані обставини, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язане з такою ізоляцією мінімальне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне раніше обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили, задовольнивши у такій спосіб клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, тобто з 30 березня 2025 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Infinix Smart 7», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , синього кольору - повернути потерпілому; DVD-R диск з відеозаписами з камери відеоспостереження системи «Безпечне місто» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1