Справа № 953/9992/24
н/п 1-кс/953/4238/25
"10" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Як витікає із ухвали суду, вилучені грошові кошти мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Власник майна та його представник вважають, що арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2025 (справа: № 953/9992/24, провадження: 1-кс/953/646/25), підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що в його подальшому застосуванні у даному кримінальному провадженні відпала потреба.
Власник вилучених грошових коштів вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України, оскільки власник грошових коштів позбавлений права розпоряджатися своїм майном.
Крім того вказав, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що арештовані грошові кошти зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.
У судове засіданні представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 не прибула, подала на адресу суду заяву, в якій клопотання підтримала з підстав, викладених у клопотанні та просить про його задоволення.
Слідчий та прокурор про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилися. Прокурор подав на адресу суду заяву, у якій просив розгляд клопотання провести за його відсутності та у задоволенні клопотання відмовити.
Вислухавши представника заявника, дослідивши надані матеріали та матеріали клопотання про арешт майна (справа №953/9992/24 н/п 1-кс/953/646/25), слідчий суддя приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.01.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме: у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення: чорнових записів, зошитів, щоденників, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, в яких містяться відомості про кримінальне правопорушення, медичної документації осіб, які звернулися з приводу оформлення інвалідності в період з 01.05.2024 по 30.12.2024, грошових коштів отриманих від злочинної діяльності, банківських карток, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Постановою слідчого СУ ГУНП від 14.01.2025 вилучені під час обшуку грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.
Вивчивши клопотання та додані документи, слідчий суддя зазначає, що представником власника майна протягом розгляду справи не доведено наявності підстав скасування арешту, накладеного ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 23.01.2025 по справі №953/9992/24 н/п 1-кс/953/646/25 на майно, що вилучене в ході обшуку та визнано речовими доказами, в тому числі, що арешт було накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Досліджуючи обґрунтування заявника, слідчий суддя зазначає, що доводи заяви про про те, що доцільність арешту відпала є передчасним та непідтвердженим належними доказами.
Згідно наданих до слідчого судді даних, вилучене майно є речовими доказами, арешт накладений в порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
При цьому, накладення арешту на майно по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи заявника щодо відсутності потреби арешту не є належним чином підтвердженими.
Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1