Справа № 159/3742/25
Провадження № 1-кс/159/1213/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

11 червня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна,

у с т а н о в и в:

Дізнавач ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , внесла до суду клопотання про арешт майна, яке вилучене 05.06.2025 під час проведення огляду місця події на земельній ділянці в с.Тойкут, Ковельського району, за координатами 51°2319Пн., 24°5031Сх.

Клопотання мотивоване тим, що в с. Тойкут Ковельського району, поблизу кварталу 19 Зарічанського лісництва на землях Ковельської ТГ, виявлено значну кількість незаконно зрубаних дерев різних порід та залишки порубаного лісу.

05.06.2025 під час проведення огляду місця події за координатами 51°2319Пн., 24°5031Сх, в с. Тойкут Ковельського району, виявлений транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, з обох сторін наявні написи «Intercoorturbo 2800», з відчиненими вікнами, через які візуально видно, що на передньому сидінні знаходиться ключ, автомобіль як ззовні так і в середині брудний, на криші наявна залізна конструкція. В автомобілі немає переднього пасажирського сидіння, на його місті знаходиться стружка, бензопила «Stihl MS 290С», пластикові пляшки. На капоті виявленні два номерні знаки « НОМЕР_1 ». Транспортний засіб з наявними у ньому речами, вилучений та поміщений на спеціальний майданчик Ковельського РУП.

Відомості про вказану подію внесені до ЄРДР 06.06.2025 за №0000192 з правовою кваліфікацією ст.356 КК України.

З метою збереження речових доказів у незмінному стані, проведення необхідних судових експертиз та слідчих дій,які мають значення для даного кримінального провадження, дізнавач просить накласти арешт на майно із забороною користуватися, розпоряджатися і відчужувати.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та додатково пояснив, що на місці порубки деревини виявлені сліди протекторів шин, а тому з метою проведення трасологічної експертизи автомобіль необхідно залишити під контролем органу досудового розслідування. Що стосується бензопили, то вона може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 заперечив проти накладення арешту на автомобіль, пояснив, що передав вилучений автомобіль для потреб військової частини НОМЕР_2 . На цей час автомобіль тимчасово переданий йому для ремонту, вилучений незаконно на його земельній ділянці, та не причетний до вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя встановив, що існує обґрунтована підозра у вчиненні незаконної порубки деревини поблизу кварталу 19 Зарічанського лісництва на землях Ковельської територіальної громади, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

За матеріалами кримінального провадження вилучені транспортний засіб, номерні знаки, бензопила та пластикові пляшки відповідають критеріям речового доказу, отримані у встановленому законом порядку, як знаряддя можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, тому існує обґрунтована необхідність у проведенні ряду експертиз (у тому числі трасологічної) та слідчих дій з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Збереження речового доказу у незмінному стані під контролем органу досудового розслідування є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ. Потреби досудового розслідування на даний час мають пріоритет над правом власності особи.

Тому вимога про арешт майна є обґрунтованою і доведеною.

Запропонований режим обмежень відповідає вимогам ч.11 ст.170 КПК України та доведений матеріалами провадження.

Керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

1) транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, з наявними написи «Intercoorturbo 2800»;

2) бензопилу «Stihl MS 290С»;

3) пластикові пляшки;

4) два номерні знаки « НОМЕР_1 »,

що вилучені 05.06.2025 під час проведення огляду місця події в с.Тойкут, Ковельського району, за координатами 51°2319Пн., 24°5031Сх.

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1