Провадження № 1-кс/643/4647/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові клопотання слідчого, погоджене з прокурором, подане у кримінальному провадженні № 0000570 від 02.06.2025 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харцизьк, Донецької області, зі слів раніше не судимого, одруженого, маючого неповнолітню дитину, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшло вказане клопотання.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000570 від 02.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою про те, що на території м. Харкова невстановлені органом досудового розслідування особи з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки у м. Харкові та Харківській області, під час дії правового режиму воєнного стану, у невстановлений період часу, але не пізніше 29.06.2025, прийняли рішення вчинити ряд терористичних актів.

З метою створення належних умов для реалізації злочинної діяльності, зазначені особи, у вказаний період часу, вступивши між собою у попередню змову на вчинення невизначеної кількості терористичних актів (більш точні обставини виникнення змови в ході досудового слідства не встановлені), підшукували співучасників для здійснення терористичних актів, тобто діянь у формі вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, а також залякування населення.

Так, не пізніше 29.06.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_5 , який перебував на території м. Харкова встановив контакт з невстановленою слідством особою, яка використовує акаунт в додатку «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 ». Під час спілкування з останнім ОСОБА_5 переслідуючи корисливі мотиви надав добровільну згоду на виготовлення саморобного вибухового пристрою. Після отриманих відомостей, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 », запропонував ОСОБА_5 сприяти вчиненню вибуху поблизу адміністративної будівлі відділу поліції у м. Харкові за що отримає грошову винагороду. Для цього, ОСОБА_5 повинен виготовити саморобний вибуховий пристрій на основі полімерного корпусу коричного кольору, в якому поміщено полімерний корпусі сірого кольору меншого діаметру з вибуховою речовиною всередині та передати невстановленим досудовим розслідуванням особам на обраній ОСОБА_5 місцевості. Після приведення у дію виробленого ОСОБА_5 саморобного вибухового пристрою, останній отримає грошову винагороду.

За вказаних обставин у ОСОБА_5 , який був обізнаним про введення в Україні з 24.02.2022 правового режиму воєнного стану та усвідомлював, що вчинення будь-яких вибухів порушить громадську безпеку та матиме наслідком залякування населення, виник кримінальний протиправний намір, направлений на активну участь у вчиненні терористичного акту через виготовлення засобів та знарядь вибуху з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Таким чином, невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 » визначив ОСОБА_9 роль співучасника у вчиненні терористичного акту, діяльність якого полягала у виготовленні саморобного вибухового пристрою шляхом з`єднання усіх компонентів, що може бути застосований для здійснення терористичного акту, тобто діяння у формі вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, а також передачі зазначеного пристрою іншим особам, визначеним організаторами терористичного акту.

Надалі, ОСОБА_5 непізніше 29.06.2025, перебуваючи на території м. Харкова, діючи за попередньою змовою та у групі з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 », усвідомлюючи, що виготовлений пристрій буде використаний для здійснення терористичного акту, за допомогою підручних інструментів та власних навичок, а також дотримуючись інструкцій вищевказаної невстановленої особи незаконно виготовив саморобний вибуховий пристрій.

Далі, 29.06.2025 не пізніше 18 год. 47 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік від свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на виконання вказівок невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 », з метою подальшого транспортування зібраного ним саморобного вибухового пристрою, помістив останній у полімерний пакет білого кольору, а у подальшому у тканевий рюкзак чорного кольору.

Після чого ОСОБА_5 не пізніше 18 год. 47 хв. 29.06.2025, виконуючи вказівки невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 », прибув на ділянку місцевості з географічними координатами «50.0138306, 36.2798002» у м. Харкові, де мав здійснити передачу вищевказаного пакету із зібраним ним саморобним вибуховим пристроєм невстановленим особам, шляхом залишення на місцевості за вищевказаними координатами.

Однак, у проміжок часу з 29.06.2025 по 30.06.2025 під час проведення у період часу з 23 год. 15 хв. по 01 год. 45 хв. огляду місця події на ділянці місцевості поблизу ЖК «Журавлівський» поблизу адреси: м. Харків, вул. Новоолександрівська, буд. 54-А, в полімерному пакеті з саморобним вибуховим пристроєм виявлено та вилучено акумулятор фірми «Logic Power» моделі «AGM LPM 12v-2.3 Ah» s/n 24, заздалегідь придбаний ОСОБА_5 .

Згідно з висновком ВТС ГУНП в Харківській області, об`єкти, які вилучені під час огляду місця події з 29.06.2025 по 30.06.2025 при своєму поєднанні у спосіб, наведений у відповідному протоколі огляду місця події, є саморобним вибуховим пристроєм на основі селітри, ГМТД та гайок, цвяхів та саморізів.

У зв`язку із критичною вибухонебезпечністю виявлений зазначений саморобний вибуховий пристрій із детонатором знищені на місці події спеціалістами ВТС ГУНП в Харківській області.

30.06.2025 о 01 год. 45 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

30.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, а саме: незаконному придбані, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, а також у готуванні вчинення терористичного акту, тобто готуванні вчинення вибуху з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

02.07.2025 ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 28.08.2025, без визначення розміру застави.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання, з підстав зазначених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що його підзахисний вже надав показання як підозрюваний та визнав повністю свою вину. Ризики зазначені у клопотанні не доведені, відтак просив не задовольняти клопотання а застосувати інший запобіжний захід не позбавлений з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання, слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України);

- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п. 2 ч. 3 ст.199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

30.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, а саме: незаконному придбані, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, а також у готуванні вчинення терористичного акту, тобто готуванні вчинення вибуху з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

02.07.2025 ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 28.08.2025, без визначення розміру застави.

Надані стороною кримінального провадження докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, яка обґрунтовується доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події у проміжок часу з 23 год. 15 хв. 29.06.2025 по 01 год. 45 хв. 30.06.2025 на ділянці місцевості за координатами 50.0138306, 36.2798002, згідно з яким на вказаній ОСОБА_5 місцевості виявлено саморобний вибуховий пристрій на основі селітри, ГМТД та гайок, цвяхів та саморізів, акумулятор фірми «Logic Power» моделі «AGM LPM 12v-2.3 Ah» s/n 24, заздалегідь придбаний ОСОБА_9 та мобільний телефон з вставленою сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , мобільний телефон «Galaxy A31», який належить ОСОБА_5 , з відеозаписом ділянки місцевості де ОСОБА_5 заховав саморобний вибуховий пристрій, на акумулятор «HOCO J87A» ;

- довідками спеціаліста ВТС ГУНП в Харківській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30.06.2025, згідно з якими виявлені на ділянці місцевості 50.0138306, 36.2798002 предмети це саморобний вибуховий пристрій та два електродетонатори, та що виявлені предмети в ході проведення огляду місця події відносяться до категорії вибухонебезпечності як «небезпечно» ;

- протоколом обшуку робочого місця ОСОБА_5 , від 30.06.2025, відповідно до якого виявлено та вилучено два прозорих полімерних тубуса з червоними кришками з електросірниками, розірвані клаптики гарантійного талону № ЕМ-000134578 від 25.06.2025, на акумулятор «HOCO J87A»;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого виявлено та вилучено коробку від акумулятора «HOCO J87A», пусті zip-пакети від гайок шестигранних різного діаметру;

- протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до якого виявлено та вилучено речі, що використовуються при виготовленні саморобних вибухових пристроїв та засоби ініціації у вигляді мобільних телефонів;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколом слідчого експерименту, відповідно до якого перевірені та уточнені відомості стосовно обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

- протоколом огляду місця події від 04.07.2025, відповідно до якого на ділянці місцевості за координатами 50.0047085, 36.2599586, які вказані ОСОБА_5 , виявлено саморобний вибуховий пристрій на невстановленій речовині сірого кольору, вражаючих елементів, акумулятор фірми «Logic Power» моделі «AGM LPM 12v-2.3 Ah» s/n 24;

- протоколами допитів свідків, які підтвердили придбання ОСОБА_5 складових частин вибухового пристрою;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних інформаційних систем, аудіо-контроль особи, візуальне спостереження за особою, огляд і виїмка кореспонденції, зняття інформації з електронної комунікаційної мережі, які повністю підтверджують причетність ОСОБА_5 до інкримінованих дії.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованих злочинів.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» § 88, «Erdagozv. Turkey» § 51, «Cebotari v. Moldova» § 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя зазначає таке.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існує на тій підставі, що ОСОБА_5 усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих злочинів судом може бути призначено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення можливого покарання. Через тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , розуміючи складність проведення досудового розслідування в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії російської федерації проти України, останній може переховуватись від органу досудового розслідування, зокрема на території російської федерації чи тимчасово окупованих частинах території України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, існує на тій підставі, у судовому засіданні підозрюваний вчергове підтвердив, що мотивом скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень є прагнення останнього потрапити на тимчасово окуповану рф Донецьку область, у м. Харцизьк, яке останній, беручи до уваги характер кримінального правопорушення, бажає втілити будь-яким шляхом, що свідчить про можливість підозрюваним, у разі перебування на свободі, продовжити свою злочинну діяльність.

Щодо ризиків, зазначених у п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення їх існування не доведено, оскільки органом досудового розслідування виявлено та вилучено знаряддя вчинення злочину, а щодо незаконного впливу на свідків та експертів, такий ризик не ґрунтується на доказах та попередній поведінці підозрюваного.

За вказаних підстав та обставин, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: строком до 30.09.2025.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану, з врахуванням всіх даних про особистість підозрюваного.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 199, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 23:59 30.09.2025, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09:05 25.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_10