Справа № 953/7697/24
н/п 1-кп/953/494/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі судових засідань кримінальне провадження за №0000796 від 24.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.4 ст.286-1, ч.1 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.4 ст.286-1, ч.1 ст.382 КК України.

В судове засідання, призначене на 03.07.2025 свідок ОСОБА_6 не з`явився, причини неявки не відомі.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про витребування у Державної прикордонної служби України інформації про перетин кордону свідком сторони обвинувачення ОСОБА_6 із зазначенням місця перетину державного кордону, напрямку та цілі слідування за кордон.

Сторона захисту у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

В ході судового розгляду прокурором подано до суду клопотання про допит у якості свідків сторони обвинувачення, зокрема, ОСОБА_6 .

Судом встановлений повний порядок дослідження доказів, в тому числі допит свідків сторони обвинувачення.

У судове засідання свідок сторони обвинувачення ОСОБА_6 не з`являється. Свідки судові повістки, направлені за останнім відомим місцем проживання, не отримує.

Згідно із ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до засади безпосередності дослідження показань КПК України встановлено, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом; суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1,2 ст.23 КПК України).

В силу ч.3 ст.97 КПК України суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона: відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу; відмовляється давати показання в судовому засіданні, не підкоряючись вимозі суду дати показання; не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку; перебуває за кордоном та відмовляється давати показання.

Аналіз вищенаведених положень вказує на те, що свідок повинен бути допитаним безпосередньо судом. Однак суд вправі відступити від цієї імперативної вимоги у випадку визнання неможливим його допиту, зокрема, при сукупності таких умов як не прибуття на виклик до суду свідка та не встановлення його місцезнаходження шляхом проведення необхідних заходів розшуку.

А тому, забезпечуючи розумні строки, у випадку неприбуття свідка на виклик, за наявності клопотання учасника кримінального провадження, суд зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення місцезнаходження останніх.

З огляду на зазначене, а також те, що 24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації, відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Російської Федерації, що триває і на даний час, є всі підстави вважати, що свідок міг виїхати за межі території України.

Відповідно до ст.2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України наділена повноваженнями щодо здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб.

Отже, створюючи необхідні умови для реалізації стороні обвинувачення права на допит свідків та задля забезпечення виконання завдань кримінального провадження, для підтвердження або спростування відомостей про можливий перетин кордону свідком ОСОБА_6 , суд задовольняє клопотання прокурора про витребування у Державної прикордонної служби України інформації щодо перетину останнім Державного кордону України.

На підставі викладеного, керуючись ст.22,93, 315, 333, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати у Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул. Володимирська,26) інформацію щодо перетину громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державого кордону та міжнародні пункти пропуску в період часу з 01.01.2022 по теперішній час (дати надання відповіді на запит суду), із зазначенням місця перетину державного кордону та/або міжнародного пункту пропуску, напрямок, цілі слідування за кордон, правові підстави перетину державного кордону.

Відповідь просимо надати на електронну адресу Київського районного суду м.Харкова: , в строк до 31.07.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1