Справа № 553/4698/24
Провадження № 1-кп/553/441/2025
В И Р О К

Іменем України

29.05.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Подільського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000360 від 21.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.03.2012 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

- 25.11.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (звільнений 22.12.2018 по відбуттю строку покарання);

- 12.02.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі (звільнений по відбуттю строку покарання 15.12.2023),

засуджений 12.12.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (вирок набрав законної сили 14.01.2025),

?у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в період часу з 13.06.2024 по 14.06.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, правомірно перебуваючи квартирі АДРЕСА_3 , де діючи умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, із полиці комп`ютерного столу, викрав ювелірні вироби, а саме: синтетичний ланцюжок із вставками з золота 585 проби, масою вставок із золота 0,66 г вартістю 2 142,77 грн., ланцюжок із золота 585 проби масою 5,53 г, без вставок вартістю 17 515,66 грн, підвіску із золота 585 проби масою 0,90 г вартістю 2 850,65 грн., підвіску із золота 585 проби масою 0,92 г вартістю 2 986,89 грн. спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на 25 495,97 гривень.

Після чого, 14.06.2024 та 15.06.2024 ОСОБА_7 здав ювелірні вироби, а саме: синтетичний ланцюжок із вставками з золота 585 проби, масою вставок із золота 0,66 г ланцюжок із золота 585 проби масою 5,53 г, без вставок, підвіску із золота 585 проби масою 0,90 г, підвіску із золота 585 проби масою 0,92 г під заставу на власний паспорт громадянина України до ломбарду ПТ «Ломбард «КРЕДИТЦЕНТР», розташований в м. Полтаві по вул. Небесної Сотні, 11/21, таким чином розпорядившись майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно у червня 2024 року, точну дату не пам`ятає, в м. Полтаві, в квартирі по АДРЕСА_4 , працював неофіційно помічником електрика, виконували роботи на замовлення, замовником була жінка. В обідній час, коли в квартирі крім нього нікого не було, здійснив крадіжку майна. В кімнаті квартири із полиці комп`ютерного столу викрав ювелірні вироби та в подальшому здав їх в ломбард у м. Полтаві, отримав 9000,00 грн., які витратив на власні потреби. У вказаній квартирі більше не з`являвся.

Об`єм викраденого визнає, у вчиненому щиро кається, виражає осуд своєї поведінки, зробив відповідні висновки, просить суд суворо його не карати. Також вказав, що має намір відшкодувати завдану шкоду, на даний час відсутня можливість відшкодувати шкоду, так як знаходиться під вартою та утримується в умовах слідчого ізолятора.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до суду звернула із заявою, в якій просила провести судовий розгляд кримінального провадження без її участі, що призначення покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність та істинність їх позиції не викликає сумнівів. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого. Судом також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судових дебатах прокурор вважав вину ОСОБА_4 у скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведеною. Просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, а остаточне покарання визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого в судових дебатах просила врахувати пом`якшуючи покарання обставини та призначити найменш суворе покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в період з 04.06.2007 по 17.08.2007 з діагнозом: помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та його поведінка явно свідчить про стійку антисоціальну та кримінальну направленість і намагання забезпечити себе шляхом злочинної діяльності, вже відбував покарання у місцях позбавлення волі. Однак позитивних змін в його особистості не відбулось та не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він на шлях виправлення не став, а вчинив корисливий злочин за вищенаведених обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує фактичні обставини кримінального провадження, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та обтяжує покарання, беручи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого та поряд з цим враховує схильність обвинуваченого на вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_4 12.12.2024 засуджений Київським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14.01.2025.

ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у червні 2024 року, тобто до постановлення вироку Київським районним судом м. Полтави 12.12.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з положень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Об`єднана палата Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 01.06.2020 у справі №766/39/17 зробила наступні висновки, щодо застосування норм права.

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів).

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Київського районного суду міста Полтави від 12.12.2024.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні не обирався. Обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2024 та до набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 залишено без змін. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 визначено обчислювати з дати набрання вироком законної сили та направлення обвинуваченого для відбування покарання у виді позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.11.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Згідно ухвали Ленінського районного суду від 26.12.2024, постановленої у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 тимчасово залишено в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» на час розгляду кримінального провадження № 0000360 від 21.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 553/4698/24, провадження № 1-кп/553/908/2024).

Тобто, на даний час обвинувачена відбуває покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2024 в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Київського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з дня ухвалення вироку 29 травня 2025 року.

У строк покарання за цим вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2024 року, а саме з 14 листопада 2024 року по 28 травня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення судових трасологічних експертиз: № СЕ-19/117-24/11022-Д від 27.06.2024 у розмірі 2271,84 грн, № СЕ-19/117-24/11026-ТР від 27.06.2024 у розмірі 1893,20 грн., судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-24/15531-ТВ від 13.09.2024 у розмірі 1514,56 грн., а всього стягнути 5 679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази по справі: 7 слідів пальців і рук на липкій стрічці закріплені на таблицю вилучених слідів, які відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 21.06.2024 зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000360 від 21.06.2024.

Речові докази по справі: паперова коробка з написом «Укрзолото», серцевини замка та кючів до неї, які відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 21.06.2024 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поіції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавські області (квитанція від 05.10.2024) - повернути за належністю законному власнику потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1