СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/276/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання щодо виконання вироків суду стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Святошинський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням щодо вирішення питання щодо виконання вироків суду стосовно ОСОБА_4 .

Дане подання обґрунтовується тим, що 22.04.2025 на виконання до Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області надійшов вирок Святошинського районного суду міста Києва від 23.08.2024 стосовно ОСОБА_4 , який засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік (кримінальне правопорушення було вчинено 02.08.2024 року).

Також, 08.08.2024 вироком Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік (кримінальне правопорушення було вчинено 23.07.2024 року).

Разом з тим, у вироці Святошинського районного суду міста Києва від 23.08.2024 не враховано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

Представник Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засуджений у судове засідання не прибули. Причини неприбуття суду не відомі.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе розглянути подання за відсутності представника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засудженого, а також враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення подання та зазначив, що вказані вироки слід виконувати окремо.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши подання з додатками та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом, на виконанні Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області перебувають два вироки відносно ОСОБА_4 , які набрали законної сили, а саме: Святошинського районного суду міста Києва від 23.08.2024 та Шевченківського районного суду міста Києва від 08.08.2024 року.

Питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, розглядаються у порядку, передбаченому ст. 537, 539 КПК України.

Зі змісту ст. 537 КПК України вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Пленуму від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є незвернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Як вбачається з подання органу пробації, зазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили, направлені на виконання до Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області і перебувають на виконанні.

У силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема, щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року № 11 Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Суд роз`яснює, що під час виконання вироків суд не має права вирішувати питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, а лише може вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990, при вирішенні питань, пов`язань з виконанням вироку, не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, зокрема призначення покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ч. 4 ст. 70; ст.71 КК України не було вирішено.

Пленум Верховного суду України у пункті 4 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» роз`яснив, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Отже, вносити виправлення або змінювати покарання щодо вироку суду, який набрав законної сили та направлений для виконання, суд не має процесуальних повноважень.

Суд зазначає про те, що зміна судового рішення може здійснюватися лише за встановленою кримінальним процесуальним законом процедурою, що випливає зі змісту засад обов`язковості судових рішень та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

У той же час, застосування ст. 70, 71, 72 КК у цьому випадку погіршить становище засудженого ОСОБА_4 , оскільки постановлення ухвали, яка змінить правове становище засудженого, погіршивши його, буде порушенням принципів кримінального процесуального права, зокрема, призведе до зміни змісту обох вироків, що за кримінальним процесуальним законом може мати місце лише під час ухвалення вироку або під час перегляду судового рішення вищою інстанцією, а самостійна зміна вироку судом першої інстанції, кримінальним процесуальним законом не передбачена.

За таких обставин суд вважає, що у поданні про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання щодо виконання вироків суду стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1