справа № 566/290/25
провадження № 1-кп/566/96/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ; законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ;

обвинуваченої ОСОБА_9 , її захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000398 ( ЄРДР від 11.12.2024) по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борбин Млинівського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою середньою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні троє малолітніх дітей, інших утриманців не має, не судимої, вільно володіючої українською мовою, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2024, приблизно о 18:25 год., ОСОБА_9 , рухаючись в темну пору доби по вул. Заводській в с. Довгошиї у напрямку села Уїздці Дубенського району Рівненської області з увімкненим світлом фар за кермом технічно справного автомобіля марки "RENAUT TRAFIC", державний р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились пасажири ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог п.п.12.1.,12.4 Правил дорожнього руху перевищила допустиму для населеного пункту швидкість, яка становила не менше 60 км/год, не вибрала безпечну швидкість руху, щоб мати змогу безпечно керувати автомобілем, внаслідок чого на ділянці вказаної дороги із заокругленням праворуч по напрямку руху із ухилом ( спуском), не справилась з керуванням та допутила його занос та виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автобусом ПАЗ 32053, державний р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у зустрічному напрямку.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на задньому сидінні автомобіля праворуч, отримала тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент спричинення у вигляді закритої черпно-мозкової травми із забоєм головного мозку з крововиливами під оболонку, що ускладнилася набряком-набуханням головного мозку, від якого 26 грудня 2024 померла.

Пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала на задньому сидінні автомобіля по середині, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалості розладу здоров`я.

Пасажир автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на задньому сидінні автомобіля ліворуч, отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент їх спричинення.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та підтвердила встановлені в ході досудового розслідування обставинами вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також погодилась з його правовою кваліфікацією. Суду показала, що 10.12.2024 приблизно о 17-00 год. вирушила на сімейному автомобілі зі своїми дітьми ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , в гості до своєї сестри. Приблизно о 18-25 год. вона за кермом автомобіля їхала у населеному пункті - с. Довгошиї Дубенського району. Діти сиділи на задньому сидінні автомобіля. Була темна пора доби, падав сніг, дорога була дещо слизькою. На ділянці дороги з поворотом і спуском, помітивши попереду світло фар, зрозуміла, що на зустріч рухається автомобіль. Оцінивши дорожню обстановку та швидкість з якою рухалась (приблизно 60 км/год.), вирішила зменшити її, для чого застосувала гальма і намагалась перемикнути важіль коробки передач на другу швидкість. Однак, автомобіль почало носити, через що відбувся виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення із зустрічним транспортом. Обвинувачена визнає, що дорожньо-транспортна пригода, від якої загинула її донька ОСОБА_13 та зазнали травм інші діти: ОСОБА_16 , сталася з її вини. Щиро шкодує про це, висловлює жаль та розкаюється у скоєному.

Заслухавши показання обвинуваченої, оцінивши зібрані в ході досудового розслідування та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_9 , крім повного визнання нею своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказами у справі, на дослідженні яких учасники судового розгляду не наполягали.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження всього обсягу доказів в кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої, а також дослідженням поданих стороною обвинувачення письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої.

Так, показання ОСОБА_9 повністю узгоджуються із встановленими згідно обвинувального акта обставинами кримінального правопорушення та його наслідками.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду доведено порушення ОСОБА_9 , як водієм автомобіля марки "RENAUT TRAFIC", державний р.н. НОМЕР_1 , вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, яке перебуває у безпосердньому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 10 грудня 2024, приблизно о 18:25 год. по вул. Заводській в с. Довгошиї Дубенського району Рівненської області з участю іншого транспортного засобу - автобуса ПАЗ 32053, державний р.н. НОМЕР_2 , внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент спричинення, від якого 26 грудня 2024 померла, а пасажири автомобіля: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент їх спричинення.

Органами досудового розслідування такі дії обвинуваченої ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження і така кваліфікація її дій, на переконання суду, є правильною.

Обираючи покарання обвинуваченій за ч.2 ст.286 КК України суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею злочину, особу винної, обставини, що обтяжують та пом`якшують її покарання.

Так, санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_9 злочин відноситься до категорії тяжких.

По місцю проживання ОСОБА_9 характеризується виключно позитивно. ( а. к/п. 252)

Вперше притягується до кримінальної відповідальності (а. к/п. 249).

Обставин, що обтяжують її покарання не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є: щиросердечне каяття; активне сприяння розкриттю злочину; вияв жалю з приводу того, що сталося. Крім цього, до цих обставин, суд відносить наявність на утриманні у ОСОБА_9 трьох малолітніх дітей, двоє з яких є потерпілими у цьому кримінальному провадженні, яких обвинувачена утримує, доглядає, усіма силами забезпечує їхнє лікування. ( а. к/п. 253). Сама ОСОБА_9 також зазнала тілесних ушкоджень внаслідок ДТП і потребує лікування.

Таким чином, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обвинуваченої обставин, дані, які позитивно характеризують її особу, думку потерпілого ОСОБА_5 , та законного представника малолітніх потерпілих - ОСОБА_8 , відображену у його письмовій заяві ( а.с.57), які просили визначити міру покарання обвинуваченій не пов`язану з позбавленням волі, а також те, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоєний нею злочин за ч.2 ст.286 КК України, хоча й відноситься до категорії тяжких, однак є необережним, наявність у неї на утриманні трьох малолітніх дітей, суд відповідно до ст.75 КК України, прийшов до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_9 без реального відбування покарання.

На підставі наведеного суд вважає, що ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України, зі звільненням обвинуваченої від відбування покарання. Водночас, ОСОБА_9 необхідно встановити випробування з іспитовим строком, за умови, що протягом іспитового строку вона не вчинить нових злочинів і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Вирішуючи питання щодо додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, суд враховує, що обставин, які б обтяжували вчинення ОСОБА_9 інкримінованого їй кримінального правопорушення, не встановлено, в тому числі, відсутній стан алкогольного сп`яніння, а сам злочин вчинено з необрежності. Також, суд приймає до уваги, що чоловік обвинуваченої ОСОБА_5 здійснює часті поїздки за межі України в робочих цілях, що підтверджується документально. У зв`язку з цим, для забезпечення побутових та інших потреб спільних дітей і сім`ї, у відсутності чоловіка, ОСОБА_9 використовує сімейний траснпортний засіб (поїздки до навчальних, лікувальних та інших закладів), що потребує наявності у ОСОБА_9 спеціального права. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що підстав для застосування до обвинуваченої додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, немає.

В ході судового провадження Комунальним підприємством "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства та дитинства" Волинської обласної ради заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування постраждалих від дорожньо-транспортної пригоди. При вирішенні цивільного позову підлягають застосуванню положення ст.128 КПК України.

Згідно положень ч.ч 1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Представником цивільного позивача подано до суду заяву, в якій він просив здійснювати розгляд цивільного позову в цьому кримінальному провадженні у відсутності представника Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства та дитинства" Волинської обласної ради ( а.с.23-25).

Водночас, згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підтвердження заявлених позовних вимог цивільний позивач надав до суду узагальнений розрахунок витрат на лікування по кожному з потерпілих, який не відображає деталізованої інформації про кількість ліжко-місць та пацієнтів у медзакладі у період лікування потерпілих, що дозволило б визначити середні витрати на кожного з хворих у пропорційному відношенні та відповідно до періоду їхнього перебування у медзакладі.

Крім цього, до розрахунків включено витрати на використання медикаментів та перев`язувальних матеріалів, інших предметів, матеріалів, обладнання і інвентаря. Проте конкретний перелік і найменування цих медикаментів та матеріалів відсутній, як і відсутні призначення лікуюючих лікарів щодо прийому окремо кожним з потерпілих тих, чи інших медичних препаратів ( ліків).

За таких обставин подані розрахунки є неповними і не можуть бути взяті до уваги при вирішенні цивільного позову.

Учасники процесу висловились про необхідність залишення цивільного позову без розгляду.

Згідно правил ч.1 ст.326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Враховуючи, що правила кримінального судочинства не передбачають можливості збору доказів самим судом, а цивільний позивач обмежився поданням самого позову з додатками і бажання брати участь у розгляді справи не виявив, відтак не виконав свої процесуальні обов`язки про доведеність перед судом належними і допустимими засобами доказування своїх позовних вимог, а ОСОБА_9 позов не визнала, суд відповідно до ч.1 ст.326 КПК України вваєжає, що позов Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства та дитинства" Волинської обласної ради слід залишити без розгляду. Таке залишення позову без розгляду не позбавлятиме цивільного позивача можливості пред`явити позов до обвинуваченої у порядку цивільного судочинства.

Судові витрати по справі складаються з витрат на проведення судових експертиз. Зокрема, Рівненським НДЕКЦ МВС України, експерти якого були залучені до участі у справі під час досудового розслідування, понесено витрати, пов`язані з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз: за висновком №СЕ-19/118-24/15351-ІТ від 05.02.2025 в сумі 4775,40 грн.; за висновком №СЕ-19/118-24/15350-ІТ від 30.01.2025 в сумі 3979,50 грн.; за висновком №СЕ 19/118-25/507-ІТ від 17.02.2025 в сумі 7163,10 грн.; за висновокм № СЕ-19/118-25/1155-ІТ від 20.02.2025 в сумі 4775,40 грн.. Таким чином, відповідно до ст.ст.118,122,124-126 КПК України зазначені витрати підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави на фінансування Рівненського НДЕКЦ МВС України у загальній сумі 20 693 / двадцять тисяч шістсот дев`яносто три/ гривні 40 копійок.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369 371, 373-376 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити їй покарання за ч.2 ст.286 КК України 3 ( три ) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного їй основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 ( один) рік.

Покласти на ОСОБА_9 відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства та дитинства" Волинської обласної ради - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави в рахунок бюджетного фінансування Рівненського науково- дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, в сумі 20 693 / двадцять тисяч шістсот дев`яносто три/ гривні 40 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт, накладений ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду від 13.12.2024 на автомобіль "RENAUT TRAFIC", державний р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 та на автобус марки "ПАЗ 32053", державний р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - скасувати.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки "RENAUT TRAFIC", державний р.н. НОМЕР_1 повернути його законному володільцю - ОСОБА_5 , :

- автобус марки "ПАЗ 32053", державний р.н. НОМЕР_2 повернути його законному володільцю - ОСОБА_12 ;

- інші - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: