справа № 991/2037/25
провадження № 11-сс/991/297/25
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду про арешт майна від 10.04.2025 р., -

в с т а н о в и л а:

22.04.2025 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яку цього ж дня призначено до апеляційного розгляду.

1. Короткий зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора САП ОСОБА_9 та накладено арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування) на вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 мобільні телефони iPhone 6, Iphone 13 mini.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на допущені слідчим суддею істотні порушення вимог КПК України. Стверджує, що відомості, виявлені у телефонах ОСОБА_8 , не є доказом кримінальних правопорушень, що розслідуються у даному провадженні, а стороною обвинувачення не надано доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_10 . Посилання на виявлене під час огляду телефону Iphone 13 mini листування, що свідчить про переховування ОСОБА_10 за сприяння ОСОБА_8 , нічим не підтверджене, оскільки у протоколі обшуку не відображено, яке саме листування виявлене та яким чином детективом ідентифіковано, що воно саме між вказаними особами. Крім того, доказове значення у провадженні може мати інформація, яка знаходиться у пам`яті вилучених телефонів, а не самі по собі пристрої, які не зберегли на собі будь-яких ознак злочину. Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що вилучення телефонів у ОСОБА_8 здійснено з порушенням вимог ст. 236 КПК України, оскільки під час обшуку не було забезпечено присутність осіб, яким належить будинок, у якому проводився обшук. У протоколі обшуку не зазначено, що саме стало підставою для висновку, що ОСОБА_8 переховує при собі предмети або документи, які мають значення для провадження. Відтак, за відсутності достатніх підстав детективами прийнято рішення провести особистий обшук ОСОБА_8 та вилучити належні йому телефони. За наведених обставин, вилучення телефонів здійснено з істотним порушенням основоположних прав та свобод людини, що свідчить про необґрунтованість накладення арешту на майно ОСОБА_8 .

2. Узагальнений виклад позицій учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Додатково зазначила, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 та вилучення речей і документів, які можуть містити інформацію про заходи, які вживались останнім для свого переховування. Натомість, як вбачається з протоколу огляду телефону Iphone 13 mini, у ньому виявлено листування між ОСОБА_8 та дружиною ОСОБА_10 , яке не містить відомостей щодо сприяння ОСОБА_8 у переховуванні від слідства ОСОБА_10 .. Відтак, жодних підстав для арешту вказаних телефонів немає.

Прокурор ОСОБА_7 заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність. Вважає, що вона не містить належних доводів, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Наголосив на наявності в матеріалах провадження доказів того, що коли ОСОБА_10 дізнався про здійснення щодо нього досудового розслідування, він вжив активних заходів щодо переховування. Виявлене у телефоні Iphone 13 mini листування свідчить про можливу причетність родини ОСОБА_11 до переховування ОСОБА_10 , до переховування коштів, призначених для фінансування злочинної організації, а також про залучення ОСОБА_8 до дій, спрямованих на заволодіння рядом земельних ділянок у м. Києві згідно із злочинним планом ОСОБА_10 та його співучасників. Крім того, ОСОБА_8 не надав доступу до своїх телефонів, тому детективом прийнято рішення про їх вилучення. Наразі призначені та проводяться відповідні експертизи.

Власник майна ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення апеляційного розгляду не звертався. Враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

3. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_10 у період 2019-2023 р.р. створив злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із оберненням майна та активів територіальної громади м. Києва на користь членів злочинної організації, підкупу службових осіб органу місцевого самоврядування, а також у 2019-2025 р.р. здійснював керівництво такою злочинною організацією та залучав до її протиправної діяльності інших осіб. До складу злочинної організації у 2019-2023 р.р. увійшли заступник голови КМДА з питань здійснення самоврядних повноважень ОСОБА_12 , депутат Київради - голова постійної комісії КМР з питань архітектури, містопланування та земельних відносин ОСОБА_13 , депутат КМР - член земельної комісії КМР ОСОБА_14 , перший заступник директора КП «Спецжитлофонд» виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_15 , заступник директора КП «Київблагоустрій» виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_16 , а також ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Злочинна організація, використовуючи службові повноваження, посади та зв`язки її учасників, встановила контроль над окремими питаннями земельної та інвестиційної сфер у м. Києві. Маючи організаційні та адміністративні можливості, учасники організації обирали привабливі з комерційної точки зору земельні ділянки та забезпечували самочинне спорудження на них будівель невеликої площі, право власності на які реєстрували на підконтрольних осіб, або оформлювали правовстановлюючі документи на неіснуючі об`єкти нерухомості, після чого передавали їх підконтрольним товариствам для створення видимості їх добросовісного набуття та створення умов для отримання земельних ділянок - зокрема, у подальшому вже підконтрольні особи подавали до міської ради заяви про передачу їм прав на земельні ділянки нібито для обслуговування таких споруд, що дозволяло уникати процедури конкурентних торгів. Такому злочинному механізму учасники організації присвоїли кодову назву «Торгівля». При цьому, депутати КМР та службові особи КМДА, будучи учасниками злочинної організації, або ж перебуваючи під її впливом, забезпечували прийняття необхідних рішень, внаслідок яких під обслуговування цих «об`єктів нерухомості» виділялись земельні ділянки непропорційної площі та без процедури торгів. ОСОБА_10 контролював вказаний процес як через вплив на частину депутатів КМР, так і шляхом надання їм неправомірної вигоди.

Для забезпечення такої діяльності ОСОБА_10 використовувався офіс у бізнес-центрі «IQ» у м. Києві, де під його головуванням проводилися закриті наради, на яких надавалися вказівки щодо дій посадовців, включно з призначенням лояльних осіб, звільненням підпорядкованих службовців, виділення бюджетних коштів в інтересах злочинної організації.

У результаті діяльності злочинної організації протягом 2023-2024 р.р. з власності територіальної громади м. Києва незаконно виведено земельні ділянки вартістю 11,6 млн. грн., чим завдано збитків на цю суму, а також готувалося заволодіння ще шістьма земельними ділянками загальною вартістю 83,7 млн. грн., що не вдалося завершити через викриття злочинної організації правоохоронним органом. Також, через викриття протиправної діяльності злочинної організації було припинено незаконні дії її членів, спрямовані на примушення ПП «Колібріс» припинити законну діяльність з торгівлі та надання в оренду торговельних приміщень з метою заволодіння для подальшої забудови земельною ділянкою цього підприємства, що відбувалося шляхом погроз та створенням штучних перешкод.

У межах даного провадження десятьом членам злочинної організації, які причетні до вчинення наведених вище кримінальних правопорушень, повідомлено про підозру. Зокрема, 06.02.2025 року ОСОБА_10 , який є організатором та керівником злочинної організації, повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 369 КК України.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_10 переховується від органу досудового розслідування, останнього оголошено у розшук. Також, ухвалою суду від 11.02.2025 р. надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду. Відтак, з 06.02.2025 року детективами НАБУ та іншими уповноваженими службовими особами правоохоронних органів шляхом проведення комплексу слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів розпочато активні заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 .

За твердженням прокурора, серед осіб, які сприяли ОСОБА_10 у переховуванні від органу досудового розслідування, міг бути ОСОБА_8 , який входить до неформального та ділового кола спілкування ОСОБА_10 та є кінцевим бенефіціарним власником та фактичним керівником низки суб`єктів господарювання, що мають у власності ряд об`єктів нерухомості та земельних ділянок у м. Києві. Відтак, 04.03.2025 року детективами проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , в результаті якого вилучено мобільні телефони iPhone 6, Iphone 13 mini. Телефон Iphone 13 mini надано у ввімкненому стані, тому його було оглянуто та у ньому виявлено листування, яке свідчить про переховування ОСОБА_10 за допомогою ОСОБА_8 . Втім, доступ до телефону обмежено паролем, який власник повідомити відмовився. Інший телефон iPhone 6 надано у вимкненому стані, доступ до нього обмежено паролем, який власник також не надав.

За висновком слідчого судді, доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучене майно заслуговують на увагу, оскільки інформація, яка міститься на вказаних телефонах, може бути використана як доказ у кримінальному провадженні. Відтак, вилучене майно відповідає критеріям речового доказу. Окрім того, слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування мав передбачені ч. 2 ст. 168 КПК України підстави для вилучення вказаних пристроїв, оскільки ОСОБА_8 відмовився повідомити паролі доступу до них, чим обмежив можливість дослідження наявної у них інформації. Вказані обставини обумовлюють потребу органу досудового розслідування у проведенні детального огляду телефонів, що потребує призначення експертизи.

4. Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника власника майна, а також пояснення прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Отже, використане законодавцем формулювання «існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості» вказує на те, що для застосування такого заходу забезпечення провадження як арешт майна достатньо, щоб сторона обвинувачення довела не факт повідомлення певній особі про підозру, а лише наявність відомостей, котрі можуть свідчити про сам факт вчинення кримінального правопорушення.

Проаналізувавши зміст клопотання про арешт майна та долучені до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування арешту майна.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя також дійшов висновку, що вилучені мобільні телефони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які встановлюються у провадженні. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки в ході апеляційного перегляду не спростовано встановлені слідчим суддею обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах провадження № 0000154 здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, вчинених за обставин, описаних у розділі 3 цієї ухвали.

При цьому, у межах даного провадження десятьом членам злочинної організації, які причетні до вчинення наведених вище кримінальних правопорушень, повідомлено про підозру, - зокрема, 06.02.2025 року ОСОБА_10 , який є організатором та керівником злочинної організації (а.с. 62-84).

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_10 переховується від органу досудового розслідування та його місцезнаходження невідоме, останнього оголошено у розшук (а.с. 92-94). Також, ухвалою суду від 11.02.2025 р. надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду (а.с. 95). Відтак, детективами та уповноваженими службовими особами інших правоохоронних органів шляхом проведення комплексу слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів розпочаті активні заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 .

За твердженням сторони обвинувачення, до кола осіб, які можуть усіляко сприяти підозрюваному ОСОБА_10 у його переховуванні, може бути причетний ОСОБА_8 , який входить до неформального та ділового кола спілкування ОСОБА_10 , та є кінцевим бенефіціарним власником та фактичним керівником низки суб`єктів господарювання, що мають у власності ряд об`єктів нерухомості та земельних ділянок у м. Києві. Також встановлено, що ОСОБА_8 може бути причетним до запланованої підозрюваним ОСОБА_10 та іншими членами злочинної організації забудови об?єктами торгівлі, з метою одержання доходу від їх діяльності, земельних ділянок у м. Києві, зокрема: по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та по АДРЕСА_8 , замах на заволодіння якими інкримінується членам злочинної організації. У зв`язку з чим, детектив звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 .

28.02.2025 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_10 , а також відшукання речей та документів, зокрема мобільних телефонів, які можуть містити інформацію про заходи, які вживались ОСОБА_10 для переховування від органів досудового розслідування (а.с. 36).

04.03.2025 року детективами проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , в результаті якого останній надав детективам свої мобільні телефони iPhone 6, Iphone 13 mini. Телефон Iphone 13 mini надано у ввімкненому стані, тому його було оглянуто та у ньому виявлено листування, яке може бути використане як доказ у провадженні. Втім, доступ до нього обмежено паролем, який ОСОБА_8 відмовився повідомити. Інший телефон iPhone 6 надано у вимкненому стані, доступ до нього також обмежено паролем, який власник повідомити відмовився. Відтак, детективом прийнято рішення про вилучення цих телефонів (а.с. 37-48).

При цьому, з матеріалів клопотання не вбачається, що вищевказані мобільні телефони вилучено у ОСОБА_8 в результаті проведення його особистого обшуку. Жодних зауважень з даного приводу останній у протоколі обшуку не зазначив. Відтак, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в цій частині спростовуються матеріалами клопотання.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незабезпечення детективами під час обшуку присутності осіб, яким належить будинок, в якому проводився обшук, оскільки положення КПК України цього не вимагають. Крім того, положення ч. 4 ст. 236 КПК України надають право слідчому, прокурору проводити обшук у разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні. В такому випадку на слідчого та прокурора покладається обов`язок залишити копію ухвали на видному місці у житлі чи іншому володінні особи, а також забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.

04.03.2025 року постановою детектива мобільні телефони iPhone 6, Iphone 13 mini визнано речовими доказами (а.с. 49-61) та цього ж дня призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу телефона iPhone 6, оскільки для доступу до інформації, яка зберігається в пам`яті зазначеного телефону, вимагається введення пароля. Наявність виявленої системи логічного захисту доступу до інформації унеможливлює дослідження вмісту пам`яті телефона без застосування спеціальних технічних знань та обладнання для подолання системи логічного захисту доступу (а.с. 58-61).

Після чого, 04-06 березня 2025 року детективом за участі спеціаліста проведено огляд вилученого телефону Iphone 13 mini, який був наданий ОСОБА_8 у ввімкненому стані, у ході якого виявлено листування, яке може містити інформацію про обставини провадження. Зокрема, у додатку «WhatsApp Business» виявлено чат з абонентом « ОСОБА_21 » (номер телефону належить ОСОБА_22 ), який 07.02.2025 року надіслав ОСОБА_8 фотографію повідомлення з іншого телефону про банківські скриньки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті на ім`я ОСОБА_23 у відділенні «Sens Bank», розташованому по АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 . Згідно даних досудового розслідування, вказані скриньки відкрито 03.02.2025 року на ім`я ОСОБА_23 з правом користування для ОСОБА_24 , у яких під час обшуку вилучено грошові кошти на суму 2 580 000 доларів США та 400 000 Євро. Крім того, виявлено листування за 10.02.2025 року, у якому абонент « ОСОБА_21 » надіслав голосове повідомлення: « ОСОБА_25 , пришли пожалуйста фото паспорта своего... и загран.паспорта...старого» (на фоні розмову перебиває чоловічий голос, схожий на голос ОСОБА_10 зі словами «и загран паспорта...старого». У відповідь ОСОБА_8 надіслав фото своїх паспортів, на що абонент «ОСОБА_21» запитав у голосовому повідомленні: «А постарше нету у тебя паспорта такого... загран.паспорта?», у відповідь на що отримав фото паспортів так само на ім`я ОСОБА_8 . Після чого, абонент « ОСОБА_21 » надіслав голосове повідомлення: «Да, вот так лучше, и если можно, сбрось полную копию паспорта гражданского» (на фоні розмову перебиває чоловічий голос, схожий на голос ОСОБА_10 зі словами «паспорта, не этого, гражданского»). Також виявлено чат з абонентом « ОСОБА_26 » (номер телефону згідно бази даних ДМС використовує ОСОБА_27 - дружина ОСОБА_10 ), у якому налаштований таймер на видалення повідомлень та міститься повідомлення за 25.02.2025 року о 23 год. 11 хв.: «С другого наберу», після чого о 23 год. 12 хв. ОСОБА_8 прийнято вхідний виклик. У додатку «Signal» виявлено чат з абонентом « ОСОБА_26 », у якому містяться відомості про пропущений голосовий виклик за 06.02.2025 року о 16 год. 28 хв. Також, виявлено чат з абонентом « ОСОБА_28 » (вказаний обліковий запис використовується підозрюваною ОСОБА_19 ), у якому міститься повідомлення від ОСОБА_8 за 26.02.2025 року наступного змісту: «Добрый день. ОСОБА_29 », у відповідь абонент « ОСОБА_28 » відповідає: «Добрый, +», «Вы на связи? Друг хочет поговорить», на що отримує повідомлення: «Я там же». Після цього абонент « ОСОБА_28 » питає: «Могу вам сюда цифры его дать?», на що отримує повідомлення: «Вчерашние есть. Завис телефон» (а.с. 117-131).

Під час апеляційного розгляду прокурор наголосив, що в ході обшуку ОСОБА_8 надав телефон Iphone 13 mini у ввімкненому стані, тому детектив за участі спеціаліста у подальшому провів його огляд та встановив наявність у ньому вищевказаного листування. Водночас, вказаний телефон захищений паролем доступу, який власник повідомити відмовився. Після огляду телефон заблокувався.

За наведених обставин, 04.03.2025 року детективом призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу телефону Iphone 13 mini з метою копіювання інформації, яка зберігається на вбудованому носії пам`яті мобільного терміналу систем зв`язку, доступ до якого пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (а.с. 54-57).

Дослідивши сукупність вищенаведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками оскаржуваної ухвали про те, що мобільні телефони, вилучені у ОСОБА_8 під час обшуку, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у провадженні (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, даних про номери телефонів, використаних під час вчинення злочину, зв`язків між особами, причетними до вчинення злочину, тощо), а також щодо переховування ОСОБА_10 . Отже, за стандартом доведення «достатні підстави» слідчий суддя правильно встановив відповідність телефонів, на які накладено арешт, ознакам речового доказу.

Колегія суддів також враховує, що згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Під час апеляційного розгляду не спростовано, що ОСОБА_8 відмовився повідомити паролі доступу до своїх мобільних телефонів, чим фактично обмежив доступ до них. Відтак, з метою виявлення на них інформації, яка має значення для провадження, призначено відповідні експертизи.

Колегія суддів враховує, що на даному етапі досудового розслідування інформація, яка міститься на вилучених телефонах, може мати значення для досудового розслідування, а також існує необхідність у відновленні інформації, яка можливо була видалена. У свою чергу, доступ до такої інформації та її подальша належна процесуальна фіксація можливі лише за результатами проведення експертного дослідження.

Відтак, у розумінні КПК України як самі мобільні телефони, так і відповідні електронні файли, які у них містяться, наразі мають значення для розслідуваного провадження. Відповідно, доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються.

Крім того, виявлене на одному з мобільних телефонів ОСОБА_8 листування може стосуватися обставин, що розслідуються у даному провадженні, та у разі відновлення, інформація може мати безпосередній зв`язок з обставинами, що стосуються сприяння у переховуванні ОСОБА_10 , у тому числі, шляхом надання у користування житла, засобів спілкування, сприяння у пересуванні та конспірації маршрутів такого пересування. Отже, доводи апеляційної скарги про те, що вилучені телефони не містять інформації щодо обставин розслідуваних злочинів, є неспроможними, оскільки встановити зазначене можливо лише після подолання системи логічного захисту та огляду відповідних мобільних пристроїв. За таких обставин, потреба у накладенні арешту на майно обумовлена необхідністю проведення експертиз, за наслідком яких буде встановлена необхідність його подальшого утримання стороною обвинувачення як доказу у провадженні чи можливістю повернення володільцю як такого, що не містить на собі відомостей, важливих для з`ясування обставин вчинення злочину.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження. На даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

5. Висновки суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді відповідає фактичним обставинам провадження та доказам, наданим на обґрунтування клопотання про арешт майна, а її висновки є достатньо вмотивованими. При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, хоча саме така підстава для скасування оскаржуваної ухвали зазначена в апеляційній скарзі. Враховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 369-372, 170-173, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.04.2025 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4