ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 574/1161/23 Номер провадження 11-кп/814/754/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000049 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка сел. Вонжуга Архангельської області Російської Федерації, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, розлучена, несудима,

визнана винуватою та засуджена за ч.2 ст.111 КК України на 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнана винуватою у державній зраді, що виразилася у формі переходу на бік ворога (так званий інтелектуальний перехід) та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, за таких обставин.

У період збройної агресії Російської Федерації проти України (точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 27.02.2023), громадянка України ОСОБА_8 була залучена до конфіденційного співробітництва оперативними співробітниками ФСБ РФ, з метою отримання від неї актуальних розвідувальних даних для проведення підривної діяльності проти України та з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України.

Так, оперативні співробітники ФСБ РФ встановили зв`язок із обвинуваченою за посередництва її брата - громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця Федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації, який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що зареєстрований в месенджері «Телеграм», з метою отримання від ОСОБА_8 інформації щодо пересування та розміщення Сил оборони України, місць розміщення оборонних споруд, складів боєприпасів тощо, інформації про настрої у суспільстві та соціально-політичну обстановку на території Конотопського району Сумської області, а також інформації про осіб, які можуть бути залучені до конфіденційного співробітництва представниками ФСБ РФ.

В подальшому ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України, здійснила державну зраду у формі переходу на бік ворога (так званий інтелектуальний перехід), надаючи безпосередню допомогу співробітникам ФСБ РФ у проведенні підривної діяльності проти України.

Обвинувачена, діючи на виконання завдань співробітників ФСБ РФ, за посередництва ОСОБА_9 , починаючи з моменту залучення її до конфіденційного співробітництва та до моменту її затримання 18.07.2023, за допомогою облікового запису в месенджері «Телеграм», зареєстрованого за номером НОМЕР_2 , що перебуває в її користуванні, з використанням власних мобільних телефонів, умисно, неодноразово передавала ОСОБА_9 інформацію щодо пересування та розміщення Сил оборони України, місць розміщення оборонних споруд, складів боєприпасів тощо, а також інформацію про настрої у суспільстві та соціально-політичну обстановку на території Конотопського району Сумської області.

При цьому ОСОБА_8 усвідомлювала, що ОСОБА_9 , який надавав їй завдання, а також проводив інструктажі з метою конспірації злочинної діяльності, передає отриману від неї розвідувальну інформацію представникам ФСБ РФ.

Таким чином обвинувачена, реалізуючи свій злочинний умисел, 18.04.2023 у АДРЕСА_3 близько 17 години, використовуючи власний мобільний телефон «Хіаоmі» та обліковий запис в месенджері «Телеграм», зареєстрований за номером НОМЕР_2 , надіслала на обліковий запис ОСОБА_9 фотозображення місця знаходження оборонних споруд Збройних Сил України із власно нанесеною поміткою, що деталізує їх знаходження у вигляді стрілки, в районі кладовища на території АДРЕСА_3.

19.04.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи у цьому ж місті, в період часу з 12 години 32 хвилини по 12 годину 43 хвилини, таким же способом надіслала на обліковий запис ОСОБА_9 інформацію щодо наявності військових Збройних Сил України та інших військових формувань в АДРЕСА_3, їх кількості та переміщення, а також щодо руху техніки в районі населеного пункту АДРЕСА_2.

Того ж дня, в період часу з 21 години 32 хвилини по 21 годину 39 хвилин, на виконання завдання ОСОБА_9 щодо перевірки інформації про місця знаходження на території АДРЕСА_3 офіцерів Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_8 надіслала на його обліковий запис інформацію щодо наявності та кількості таких військових на території АДРЕСА_3 та факти їх переміщення до державного кордону України з Російською Федерацією.

09.05.2023 обвинувачена, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16 години 03 хвилин по 16 годину 23 хвилини, використовуючи власний мобільний телефон «Хіаоmі» та вказаний обліковий запис в месенджері «Телеграм», надіслала на обліковий запис ОСОБА_9 інформацію щодо знаходження біля цього будинку військових Збройних Сил України, їх техніки та озброєння, а також фотозображення їх автомобілів, зроблені з вікна своєї квартири.

Того ж дня ОСОБА_8 в період часу з 16 години 50 хвилин по 18 годину 23 хвилин, використовуючи власний мобільний телефон, надіслала на обліковий запис ОСОБА_9 чотири голосові повідомлення з інформацією про переміщення та озброєння військових Збройних Сил України та інших військових формувань в районі АДРЕСА_4.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, виконуючи раніше отримане злочинне завдання щодо уточнення отриманої інформації, ОСОБА_8 13.05.2023 в період часу з 12 години 24 хвилини по 12 годину 27 хвилин, вказаним вище способом надіслала ОСОБА_9 два скріншоти з екрану мобільного телефону із власно нанесеними позначеннями точного місця знаходження озброєння та військових Збройних Сил України та інших військових формувань в районі АДРЕСА_4.

22.05.2023 обвинувачена, перебуваючи в АДРЕСА_3, з 14 години 32 хвилини по 15 годину 21 хвилину, використовуючи власний мобільний телефон, надіслала на обліковий запис ОСОБА_9 інформацію щодо переміщення на території цього міста в напрямку АДРЕСА_5 військових та військової техніки Збройних Сил України, їх кількості, озброєння та два фотозображення військової техніки (вантажівок), як приклад для ідентифікації наданої інформації.

06.06.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи в у АДРЕСА_3, о 23 годині 29 хвилин таким же способом надіслала ОСОБА_9 інформацію щодо місця встановлення транспортного зв`язку військових Збройних Сил України через АДРЕСА_6.

30.06.2023 обвинувачена, перебуваючи в АДРЕСА_3, в період часу з 13 години 17 хвилин по 13 годину 56 хвилин, таким же способом надіслала на обліковий запис ОСОБА_9 інформацію щодо місця знаходження військових та озброєння Збройних Сил України біля будинку за місцем свого проживання.

Вказана вище інформація, яку ОСОБА_8 передавала ОСОБА_9 , відповідала дійсності та стосувалася виконання Силами оборони України поставлених завдань.

Передача зазначеної інформації стосовно розміщення складових Сил оборони України (у тому числі військових укріплених споруд) представникам спецслужб Російської Федерації становила загрозу вогневого ураження по місцям їх зосередження, що тягне завдання шкоди обороноздатності та інтересам національної безпеки України, несе загрозу життю та здоров`ю військовослужбовцям, підриває стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення її винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

При цьому зазначає, що здійснювала телефонне спілкування з друзями та родичами на побутові теми, а також на теми, що стосувались обговорення новин, отриманих з різних інформаційних джерел.

Наголошує, що має гарантоване Конституцією України право на свободу слова та думки, свободу політичних поглядів, а також на передачу та отримання інформацій без обмежень.

Стверджує, що проживає на території України з 1995 року, має добрі стосунки з іншими людьми, не є публічною особою та не зацікавлена в руйнуванні будь-яких об`єктів чи загибелі людей.

Вказує, що в матеріалах провадження хоча і наявні певні фото, проте на них відсутні оборонні споруди або військова техніка.

Зазначає, що не повідомляла брату інформації щодо пересування військової техніки.

Наголошує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження факту заподіяння шкоди комусь із співробітників Служби безпеки України чи контррозвідки.

Зауважує, що її брат не використовував та не збирався використовувати будь-яку інформацію на шкоду місту.

У зв`язку з наведеним стверджує, що стороною обвинувачення не доведено заподіяння нею шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності держави, її інформаційній та державній безпеці, а також конкретних фактів руйнування споруд чи загибелі людей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, належним чином вмотивовані дослідженими під час судового розгляду доказами, які суд оцінив відповідно до закону та в їх сукупності і правильно визнав достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Оскаржуваний вирок відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Фактичні обставини передачі обвинуваченою відповідної інформації своєму брату ОСОБА_9 , який є військовослужбовцем Федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації, в апеляційній скарзі не заперечуються.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що в її діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України є непереконливими.

Об`єктивна сторона державної зради може виражатися в різних формах, які вичерпним чином визначені в ч.1 ст.111 КК України. Перехід на бік ворога полягає в наданні безпосередньої допомоги державі, з якою Україна перебуває в умовах воєнного стану або збройного конфлікту. Форми такого переходу можуть бути різними.

Перехід на бік ворога може полягати як у переході на територію ворожої держави (так званий фізичний перехід), так і в наданні допомоги такій державі або її представникам на території України (так званий інтелектуальний перехід). У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується виною у виді прямого умислу. Вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога, шпигунські дії чи надає іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України і бажає цього.

Як правильно встановив суд, ОСОБА_8 вчинила державну зраду, яка полягала в наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

При цьому, зі змісту протоколів за результатами проведення НСРД видно, що обвинувачена усвідомлювала яку інформацію від неї необхідно було отримати ОСОБА_9 , а також була обізнана про подальше спрямування переданої нею інформації щодо пересування та розміщення Сил оборони України, місць розміщення оборонних споруд, складів боєприпасів тощо до відповідних структур ФСБ РФ.

Більше того, виконуючи поставлені представником ворожої держави завдання, ОСОБА_8 перевіряла відповідні дані, деталізувала їх у своїх повідомленнях, використовувала спеціальні позначки та виготовляла необхідні фотозображення.

Уповноважені особи оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » листом №5002/2/3/2/3335 від 01.11.2023 підтвердили, передана обвинуваченою інформація стосувалася виконання Силами оборони України поставлених завдань. Передача цієї інформації стосовно розміщення складових Сил оборони України (військових укріплених споруд в тому числі) представникам ФСБ РФ становила загрозу вогневого ураження по місцям їх зосередження, що в свою чергу тягне завдання шкоди безпосередньо обороноздатності та інтересам національної безпеки України, несе загрозу життю та здоров`ю військовослужбовцям, підриває стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України та інших воєнізованих підрозділів України.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачена здійснювала телефонне спілкування з родичами з Російської Федерації на побутові теми і не мала умислу на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Надання іноземній державі або її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними.

Державна зрада є закінченим злочином не з моменту встановлення зв`язку з іноземною державою, іноземною організацією або їх представниками чи з моменту отримання від них злочинного завдання, а з моменту вчинення певних конкретних дій на шкоду Україні.

Також необхідно зазначити, що формулювання «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначає суб`єктивну спрямованість дій винного, однак не є характеристикою суспільно небезпечних наслідків діяння. Факт заподіяння вказаної шкоди не має значення для кваліфікації діяння за ст.111 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про гарантоване Конституцією України право на свободу слова та думки, свободу політичних поглядів, а також на передачу та отримання інформації без обмежень, колегія суддів наголошує, що свої політичні погляди громадяни України можуть висловлювати у передбачених законом формах. Натомість передання інформації, відомостей, вчинення інших дій, які безпосередньо впливають на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, державну, економічну чи інформаційну безпеку України у одній чи кількох формах, визначених диспозицією статті 111 КК України, є складом державної зради.

Беручи до уваги встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального провадження, колегія суду доходить висновку про те, що ОСОБА_8 діяла саме з метою спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності й недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану, а її дії полягали в наданні іноземній державі або її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Отже, дії ОСОБА_8 , умисно вчинені нею як громадянкою України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, суд правильно кваліфікував за ч.2 ст.111 КК України.

Призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст.50 та ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, відсутність обставин, що обтяжують покарання та тих, які його пом`якшують, визначене в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.111 КК України, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів і є справедливим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000049 щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4