В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/622/24

Провадження № 1-кп/348/89/25

18 червня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000450 від 01 листопада 2023 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянину України, з професійно-технічною освітою, депутатом не обирався, раніше не судимому, на утриманні нікого не має,-

за обвинуваченням вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 26 жовтня 2023 року близько 10.00 год. знаходячись на авто-мийці самообслуговування «LUX Wash», що за адресою: м. Надвірна, вул. Європейська, 15 Івано-Франківської області, виявив на землі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого у останнього виник умисел на її викрадення.

При цьому, платіжна картка за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням відповідно до чинного законодавства є платіжним інструментом - засобом доступу до банківського рахунку, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених договором, і є різновидом офіційних документів.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, 26 жовтня 2023 року приблизно о 10:00 год. у світлу пору доби діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння чужим майном, таємно викрав банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , та яка відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» й абзацу 2 статті 1 Закону України «Про інформацію» є документом, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 реалізуючи свій

злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошей, в умовах

воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України

№ 64/2022, у зв`язку із повномасштабною російською збройною агресією, який

продовжено Указом Президента України № 451 від 26.07.2023 на 90 діб, діючи

умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, у

період часу з 10 год. 13 хв. по 13 год. 45 хв. 26 жовтня 2023 таємно викрав

грошові кошти з карткового банківського рахунку

№ НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_5 шляхом розрахунку безконтактною технологією банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , а саме: о 10 год. 13 хв. придбав продукти харчування та алкогольну продукцію в магазині «Тарасівські ковбаси» (вул. Г. Мазепи, 3, м. Надвірна) на суму 369,00 грн.; о 10 год. 15 хв. придбав продукти харчування в магазині «ФОП Гончаров» (вул. Г. Мазепи, З, м. Надвірна) на суму 242,00 грн.; о 10 год. 19 хв. - придбав алкогольну продукцію в магазині «Продукти» (вул. Шевченка, 1 Д. м. Надвірна) на суму 440,00 грн.; о 10 год. 32 хв. - придбав продукти харчування в магазині ««ФОП Гончаров» (вул. Г. Мазепи, 3, м. Надвірна) на суму 411.00 грн.; о 11 год. 43 хв., 11 год. 45 хв., 11 год. 47 хв. - придбав пальне та побутові речі на АЗС «БРСМ -Нафта» (вул. Європейська, 15, м. Надвірна) на суму 1002,30 грн.; о 11 год. 52 хв. та о 11 год. 53 хв. - придбав пальне на АЗС «Мавекс» (вул. Р. Шухевича, 28, м. Надвірна) на суму 990 грн.; о 12 год. 00 хв. та о 12 год. 03 хв. - придбав пальне на АЗС «ОККО» (вул. Вокзальна, 8, м. Надвірна) на суму 959,84 грн.; о 12 год. 12 хв. - придбав побутові речі в магазині «Профібуд» (вул. Шевченка, 1, м. Надвірна) на суму 429 грн., о 13 год. 36 хв., 13 год. 37 хв., 13 год. 38 хв. та 13 год. 45 хв. - придбав пальне та продукти харчування на АЗС «БРСМ -Нафта» (вул. Європейська, 15, м. Надвірна) на суму 900,37 гривень, спричинивши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 5 743,51 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся.

17.06.2025 між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 на підставі ст..ст. 468-470, 472-473 КПК України, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України що ставиться йому у вину, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення в суді. Сторони врахували, що обвинувачений ОСОБА_3 розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, повністю відшкодував завдані потерпілому збитки, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на утриманні нікого немає, в якого наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, які істотно знижують ступінь його тяжкості, а також відсутність обставин, які б обтяжували його покарання; думку потерпілого ОСОБА_5 , який претензій до ОСОБА_3 не має і просить його суворо не карати та надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості, то сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуваннямст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку розуміє. Укладання угоди є добровільним. За рівнем доходів і матеріальним станом здатний у строки встановлені законом сплатити штраф у разі його призначення.

Захисник просив затвердити угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Потерпілий підтвердив, що наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.

Прокурор вважає угоду про визнання винуватості такою, яка відповідає вимогам закону, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані положення КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , виходячи зі ст.12 КК є тяжким злочином і кримінальним проступком.

Отже в даному кримінальному провадженні можливе укладення угоди про визнання винуватості.

Судом під час судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до нього, у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди не встановлено.

На підставі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди.

З врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставин, що пом`якшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків в повному обсязі, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу із застосування положень ст.ст.69,70 КК.

Суд враховує й те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 отримали кваліфікацію як тяжкий злочин ( ч.4 ст.185 КК) тільки за ознакою його вчинення "в умовах воєнного стану", при цьому обстановка, в якій він вчинив злочин, не характеризувалась, як така що пов`язана з воєнними діями або він використав умови воєнного стану при його вчиненні (крадіжка в зоні проведення активних бойових дій, тощо). За умови відсутності воєнного стану його дії охоплювались би ч.1 ст.185 КК України, що є кримінальним проступком.

Разом з тим, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , зокрема, його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого щодо призначення покарання та притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд дійшов до висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь суспільної небезпечності особи винного і вчинених ним кримінальних правопорушень і дають можливість застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки виправлення засудженого можливе із застосуванням іншого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК, що ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання та є достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 17.06.2025, укладеної між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся. Шкода завдана кримінальним правопорушенням складає 5743,51 гривень, повністю відшкодована.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст.100, 373, 374, 468, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.06.25 по кримінальному провадженні №0000450 від 01.11.2023 року, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуваннямст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 гривень;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: DVD-R диск із відеозаписами із камер відеоспостереження АЗС, три DVD-R диски із проведенням тимчасових доступів до речей та документів в АТ КБ «Приватбанк» - залишити при матеріалах кримінальної справи №348/622/24 ( провадження 1-кп/348/89/25)

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1