Справа № 953/4823/23
н/п 1-кс/953/4274/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання захисника підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000128 від 09.02.2022 року ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу

Встановив:

28.05.2025 року адвокат підозрюваної ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов*язання.

В обґрунтування вказує, що 18.11.2024 року Харківським апеляційним судом відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з визначенням застави в розмірі 302800 грн. 20.11.2024 року було внесено заставу у зазначеному розмірі та покладено на неї відповідні процесуальні обов*язки за ст. 194 КПК України. Надалі, ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 01.04.2025 року за клопотанням про зміну запобіжного заходу було зменшено розмір застави з 302800 грн. до 181680 грн. Вважає, що станом на теперішній час наявні підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді застави існує 6 місяців 9 днів, чим порушується право заставодавця на мирне володіння майном, 27.03.2025 року завершено досудове розслідування, ОСОБА_4 ніколи не була службовою особою, єдина підозрювана яка має діючий запобіжний захід у вигляді застави, покладені на неї обов*язки в порядку ст. 194 КПК України не продовжувались, і даний запобіжний захід не виконує своєї забезпечувальної функції.

В судовому засіданні підозрювана, її захисники підтримали клопотання, подані доповнення, та просили його задовольнити, вказуючи також про те, що грошові кошти, внесені в якості застави необхідні і для оплати послуг адвокатів, а заставодавець бажає внести кошти на ЗСУ в розмірі 5%.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання щодо зміни запобіжного заходу, вказуючи, що станом на теперішній час з 27.03.2025 року виконуються вимоги ст. 290 КПК України і сторона захисту затягує процес ознайомлення з матеріалами справи. Також, зазначав, що підозра відносно ОСОБА_4 є обґрунтованою, наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що неодноразово підтверджувалось рішеннями слідчих суддів, а посилання на необхідність оплати послуг адвокатів, як на підставу зміни запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки за відсутність коштів захист може бути здійсненим адвокатом за дорученням на безоплатній основі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000128 від 09.02.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 209 КК України.

За представленими даними, 26.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 18.11.2024 року скасована ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року та застосовано у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із внесенням застави в розмірі 302800 грн., з покладенням процесуальних обов*язків, передбачених п.п.1,2,3,4,8 ч.5 ст. 194 КПК України. Під час вирішення даного питання було визначено про обґрунтованість пред*явленої ОСОБА_4 підозри за ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 209 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.04.2025 року за клопотанням захисника підозрюваної ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу було зменшено розмір застави з 302800 грн. до 181680 грн.

Звертаючись до суду повторно 28.05.2025 року з клопотанням про зміну запобіжного заходу захисник посилається на те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні, підозра не є обґрунтованою, порушується право на володіння майном у вигляді застави, досудове розслідування завершено.

Перевіривши надані матеріали в обґрунтування доводів клопотання, вислухавши учасників судового розгляду, слідча суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави станом на теперішній час.

Згідно представлених даних та рішення слідчого судді Харківського апеляційного суду від 18.11.2024 під час вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 вбачається, що слідчим суддею було надано оцінку обґрунтованості пред*явленої підозри за ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 209 КК України, із зазначенням доказів, якими обґрунтовується пред`явлена підозра. А тому, твердження захисника про відсутність наданої оцінки слідчим суддею пред*явленої підозри не є коректним та обґрунтованим.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Також, слідчі судді під час вирішення питання запобіжного заходу повно та всебічно дослідивши всі надані матеріали, дійшли висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і дані обставини не були спростовані захистом під час судового розгляду.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Посилання захисника на ті обставини, що досудове розслідування завершено і застава не виконує своєї забезпечувальної функції не є також обґрунтованим, оскільки за даними органу досудового розслідування з 27.03.2025 року в порядку ст. 290 КПК України триває ознайомлення захисту з матеріалами кримінального провадження і саме застава, як запобіжний захід виконує функцію виконання підозрюваною обов*язків, передбачених КПК України задля своєчасного та повного завершення досудового розслідування.

А доводи захисника щодо можливості внесення частини застави на ЗСУ також не відповідають дійсності, оскільки після 01.04.2025 року та повернення частини застави не було проведено будь-яких платежів на ЗСУ, і ці доводи є лише голослівними.

Посилання захисту лише на необхідність оплати послуг адвокатів із коштів застави є необґрунтованим, враховуючи непорушність права на захист підозрюваного чи обвинуваченого згідно КПК України, в тому числі і за відсутністю коштів у підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Всі ці обставини, досліджені під час розгляду клопотання свідчать про те, що підстав для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 станом на теперішній час у слідчого суді немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов*язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1