Справа № 201/1814/25
Провадження № 1-кп/201/743/2025
УХВАЛА

10 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000552 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вербове Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Луганськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_5

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Підгородне Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_8

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Слов`янськ Донецької області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_9

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився в м. Алаверди Вірменія, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_10 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився в с. Юріївка Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_11 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України;

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_11

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

ОСОБА_15 , ОСОБА_16

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження №0000552 від 24.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив шість окремих клопотань про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 так як наявні ризики визначені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме, кожен з обвинувачених може переховуватись від суду, враховуючи отримання ними повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно останніх покарання у вигляді реального позбавлення волі. Прокурор стверджує, що всі обвинуваченні мають певні грошові статки, отримані внаслідок злочинної діяльності і можуть дозволити собі певний час переховуватись, змінюючи місце проживання.

Також, на думку прокурора, обвинувачені можуть намагатись впливати на свідків оскільки перебуваючи на волі можуть встановити справжні анкетні далі свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, можуть схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Крім того свідки у кримінальному провадженні під час судового розгляду ще не допитані.

Не виключений ризик і вчинення нових кримінальних правопорушень, так як ОСОБА_3 обвинувачується у восьми епізодах злочинної діяльності, ОСОБА_17 обвинувачується у шістнадцяти епізодах злочинної діяльності, ОСОБА_6 обвинувачується у восьми епізодах злочинної діяльності та вже раніше притягався до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 обвинувачується у шістнадцяти епізодах злочинної діяльності, а також у незаконному зберіганні зброї, ОСОБА_9 обвинувачується у восьми епізодах злочинної діяльності та вже раніше притягався до кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 обвинувачується у шістнадцяти епізодах злочинної діяльності, що свідчить про схильність обвинувачених до протиправної поведінки, тобто про наявність ризику вчинення нового злочину.

Враховуючи, що обвинувачені схильні до уникнення, вчинення нових злочинів, не мають міцних соціальних зв`язків та не працюють, прокурор вважає, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатен забезпечити ризики, а тому просить продовжити строки тримання під вартою обвинувачених без визначення розміру застави, крім обвинуваченого ОСОБА_3 , якому визначити заставу у раніше визначеному розмірі.

Захисники заперечували проти клопотань прокурора вказуючи, що прокурор не змінює тексту клопотання, повторюючи його щоразу при закінчення строків тримання під вартою обвинувачених. Прокурор не доводить жодним доказом наявність ризиків на які він вказує, як не обґрунтовує і того, що менш суворий запобіжний захід не здатен запобігти можливим ризикам. Більш того, прокурор не обґрунтовує неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

Захисники стверджують, що ризик уникнення відсутній, так як в країні введений воєнний стан і переховування від суду є ускладненим, всі обвинувачені мають соціальні зв`язки, а тому уникати суду немає сенсу. Ризик вплив на свідків відсутній, так як свідки залегендовані, а ризик продовження злочинної діяльності взагалі нічим не доведений.

Просили взяти до уваги строк протягом якого обвинувачені перебувають під вартою, їх характеристики, особливості життєвих обставин кожного з них та застосувати менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Додатково захисник ОСОБА_14 подав докази того, що ОСОБА_5 до повномаштабного вторгнення працював в Службі судової охорони, а обвинувачений ОСОБА_8 має на утриманні матір похилого віку, 1944 року народження і хоча обвинувачений офіційно не працевлаштований, однак працював таксистом до затримання і забезпечував себе і матір.

Обвинувачені підтримали захисників, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважали, що ризики на теперішній час необґрунтовані, обвинувачені тривалий час перебувають під вартою і ступінь ризиків, які були на початку досудового слідства значно знизились та на сьогоднішній день дозволяють застосувати менш суворі запобіжні заходи у виді домашнього арешту. Акцентували увагу на їх характеристики і соціальні зв`язки, необхідність працювати щоб забезпечити сім`ю та доглядати за батьками.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення суду обвинуваченим ОСОБА_3 оскільки, знаходячись на свободі, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах.

Також існує ризик і впливу на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може встановити справжні анкетні данні свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Свідки у кримінальному провадженні підчас судового розгляду ще не допитані.

Також не виключено ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 оскільки протиправна діяльність обвинуваченого є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим ОСОБА_5 оскільки, знаходячись на свободі обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах.

Також існує ризик і впливу на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може встановити справжні анкетні данні свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Свідки у кримінальному провадженні підчас судового розгляду ще не допитані.

Також не виключено ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 оскільки протиправна діяльність обвинуваченого є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим ОСОБА_6 оскільки, знаходячись на свободі обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах.

Також існує ризик і впливу на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може встановити справжні анкетні далі свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Свідки у кримінальному провадженні підчас судового розгляду ще не допитані.

Також не виключено ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 оскільки протиправна діяльність обвинуваченого є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим ОСОБА_8 оскільки, знаходячись на свободі обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах.

Також існує ризик і впливу на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може встановити справжні анкетні далі свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Свідки у кримінальному провадженні підчас судового розгляду ще не допитані.

Також не виключено ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 оскільки протиправна діяльність обвинуваченого є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим ОСОБА_9 оскільки, знаходячись на свободі обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах.

Також існує ризик і впливу на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може встановити справжні анкетні далі свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Свідки у кримінальному провадженні підчас судового розгляду ще не допитані.

Також не виключено ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 оскільки протиправна діяльність обвинуваченого є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим ОСОБА_10 оскільки, знаходячись на свободі обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах.

Також існує ризик і впливу на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може встановити справжні анкетні далі свідків у кримінальному провадженні та шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання неправдивих показань, або відмови від дачі показів. Свідки у кримінальному провадженні підчас судового розгляду ще не допитані.

Також не виключено ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 оскільки протиправна діяльність обвинуваченого є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_10 є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачені можуть їх вчинити, а не факт того, що вони точну вдадуться до таких дій. Суд вважає, що хоча зі спливом певного строку ризики поступово зменшуються, однак на сьогоднішній день вони значно не зменшились і ймовірність їх настання є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинувачених може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , негативних даних про який немає, відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність роботи, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України визначити розмір застави у розмірі 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, зменшивши раніше визначений розмір застави, так як раніше застосований розмір застави не внесений обвинуваченим, очевидно, що він має фінансової можливості внести його, а тому враховуючи те, що застава не має бути завідомо непомірною для обвинуваченого, суд вважає за можливе знизити розмір застави до того ступеню, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та буде помірним для нього з огляду на ті доводи, які надали сторони кримінального провадження в судовому засіданні.

В разі сплати суми застави ОСОБА_3 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, звільнити його з під варти та покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність роботи, однак те що він офіційно працював до повномасштабного вторгнення, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як тримання обвинуваченого під вартою протягом року без визначення розміру застави є втручанням в його право на свободу гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке може бути виправданим лише за особливих обставин.

Визначаючи розмір застави, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Суд враховує, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, характеру їх вчинення, в зв`язку з чим застосування такого альтернативного запобіжного заходу, його особу, який раніше офіційно був працевлаштований, даних ро його судимості не має, як немає даних і про соціальні зв`язки, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Такий розмір застави є виправданим, не є завідомо непомірним для обвинуваченого, такий розмір застави розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, роллю обвинуваченого, та зможе забезпечити належну поведінку останнього, урівноважити інтереси сторін щодо запобігання встановлених судом ризиків з одного боку та щодо забезпечення можливості захищатися від кримінального переслідування належним чином - з іншого.

В разі сплати суми застави ОСОБА_5 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, звільнити його з під варти та покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність роботи, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як тримання обвинуваченого під вартою протягом року без визначення розміру застави є втручанням в його право на свободу гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке може бути виправданим лише за особливих обставин.

Визначаючи розмір застави, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Суд враховує, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, характеру їх вчинення, в зв`язку з чим застосування такого альтернативного запобіжного заходу, його особу, який не працює, даних про його судимості не має, як немає даних і про соціальні зв`язки, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 200 (двохста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Такий розмір застави є виправданим, не є завідомо непомірним для обвинуваченого, такий розмір застави розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, роллю обвинуваченого, та зможе забезпечити належну поведінку останнього, урівноважити інтереси сторін щодо запобігання встановлених судом ризиків з одного боку та щодо забезпечення можливості захищатися від кримінального переслідування належним чином - з іншого.

В разі сплати суми застави ОСОБА_6 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, звільнити його з під варти та покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 наявність у нього соціальних зв`язків, наявність матері на утриманні, відсутність роботи, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як тримання обвинуваченого під вартою протягом року без визначення розміру застави є втручанням в його право на свободу гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке може бути виправданим лише за особливих обставин.

Визначаючи розмір застави, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Суд враховує, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, характеру їх вчинення, в зв`язку з чим застосування такого альтернативного запобіжного заходу, його особу, який має соціальні зв`язки, має матір похилого віку на утриманні, відсутні данні про його судимості не має, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Такий розмір застави є виправданим, не є завідомо непомірним для обвинуваченого, такий розмір застави розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, роллю обвинуваченого, та зможе забезпечити належну поведінку останнього, урівноважити інтереси сторін щодо запобігання встановлених судом ризиків з одного боку та щодо забезпечення можливості захищатися від кримінального переслідування належним чином - з іншого.

В разі сплати суми застави ОСОБА_8 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, звільнити його з під варти та покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність роботи, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як тримання обвинуваченого під вартою протягом року без визначення розміру застави є втручанням в його право на свободу гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке може бути виправданим лише за особливих обставин.

Визначаючи розмір застави, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Суд враховує, що ОСОБА_9 інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, характеру їх вчинення, в зв`язку з чим застосування такого альтернативного запобіжного заходу, його особу, який не працює, даних про його судимості не має, як немає даних і про соціальні зв`язки, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 200 (двохста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Такий розмір застави є виправданим, не є завідомо непомірним для обвинуваченого, такий розмір застави розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, роллю обвинуваченого, та зможе забезпечити належну поведінку останнього, урівноважити інтереси сторін щодо запобігання встановлених судом ризиків з одного боку та щодо забезпечення можливості захищатися від кримінального переслідування належним чином - з іншого.

В разі сплати суми застави за ОСОБА_9 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, звільнити його з під варти та покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, однак офіційно непрацевлаштований, ступінь його суспільної небезпечності, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути продовжений, так як більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити нівелювання встановленого ризику, а суспільна небезпека в даному випадку превалює над правом обвинуваченого на свободу.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, так як тримання обвинуваченого під вартою протягом року без визначення розміру застави є втручанням в його право на свободу гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке може бути виправданим лише за особливих обставин.

Визначаючи розмір застави, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Суд враховує, що ОСОБА_10 інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, характеру їх вчинення, в зв`язку з чим застосування такого альтернативного запобіжного заходу, його особу, який не працює, даних про його судимості не має, має соціальні зв`язки, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 200 (двохста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Такий розмір застави є виправданим, не є завідомо непомірним для обвинуваченого, такий розмір застави розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, роллю обвинуваченого, та зможе забезпечити належну поведінку останнього, урівноважити інтереси сторін щодо запобігання встановлених судом ризиків з одного боку та щодо забезпечення можливості захищатися від кримінального переслідування належним чином - з іншого.

В разі сплати суми застави ОСОБА_10 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, звільнити його з під варти та покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 08 вересня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його:

- прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення встановлених обов`язків чи не з`явлення за викликом до суду без поважних причин та не повідомлення про причини своєї неявки застава може бути звернута в дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 08 вересня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти зобов`язати його:

- прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі порушення встановлених обов`язків чи не з`явлення за викликом до суду без поважних причин та не повідомлення про причини своєї неявки застава може бути звернута в дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 08 вересня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_6 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти зобов`язати його:

- прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі порушення встановлених обов`язків чи не з`явлення за викликом до суду без поважних причин та не повідомлення про причини своєї неявки застава може бути звернута в дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 08 вересня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_8 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти зобов`язати його:

- прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі порушення встановлених обов`язків чи не з`явлення за викликом до суду без поважних причин та не повідомлення про причини своєї неявки застава може бути звернута в дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 до 08 вересня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_9 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, ОСОБА_9 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти зобов`язати його:

- прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що у разі порушення встановлених обов`язків чи не з`явлення за викликом до суду без поважних причин та не повідомлення про причини своєї неявки застава може бути звернута в дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 до 08 вересня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_10 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, ОСОБА_10 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти зобов`язати його:

- прибувати до суду за викликом у зв?язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що у разі порушення встановлених обов`язків чи не з`явлення за викликом до суду без поважних причин та не повідомлення про причини своєї неявки застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченими в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено о 17:00 годині 11.07.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1