Справа № 629/2260/24
Номер провадження 1-і/629/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000200 від 23.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст.357 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст.357 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000200 від 23.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст.357 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.1 ст.357 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8-ми до 15 років(ч.4 ст.187 КК України), від 7-ми до 10 років(ч.2 ст. 121 КК України), офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, а отже є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду у зв`язку з мірою покарання, яка йому загрожує. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, що відносяться до категорії тяжких злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам. За таких обставин, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, без можливості внесення застави.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває під вартою, доказів наявності ризиків прокурором не надано, просила змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п.1, п.3, п.4, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ( Бекчиєв проти Молдови §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( Ідалов проти Росії , Гарицьки проти Польщі , Храїді проти Німеччини , Ілійков проти Болгарії ).

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , а саме, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за одне з яких передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Також суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків (не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий).

З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі, може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПК України на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_4 обвинувачується.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора.

А відтак, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Оскільки термін дії запобіжного заходу спливає 08.08.2025 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.177, 183, 194 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 02 жовтня 2025 року, включно, без визначення застави.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "Харківський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7