Єдиний унікальний номер справи 185/4579/25
Провадження № 1-кп/185/1036/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР №0000094 від 07.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій, раніше судимого: 29.01.2025 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.126 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., штраф сплачений 30.05.2025 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

В період часу з 01.00 год. до 02.00 год. 02.04.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та колишньою дружиною, потерпілою ОСОБА_7 , за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , - трапився словесний конфлікт. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . З метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , яка стояла навпроти нього в одній із кімнат за вищевказаним місцем проживання, завдав потерпілій ОСОБА_7 кулаком правої руки один удар в область виличної ділянки та одразу другий удар кулаком правої руки по підборіддю ліворуч. Від вказаних ударів потерпіла ОСОБА_7 присіла навпочіпки, а обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , кулаком правої руки здійснив не менше двох ударів по лівій частині обличчя останньої, після чого завдав кулаком правої руки не менше двох ударів в область грудної клітини потерпілої ОСОБА_7 та один удар по внутрішній частині правого її стегна. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:

- синців верхньої та нижньої повіки лівого ока, нижньої повіки правого ока з частковим розповсюдженням на спинку носу праворуч, на верхній та нижній губі ліворуч з розповсюдженням на червону обвідку губ, на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч в проекції 2,3 зубів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- перелому середньої третини тіла грудини, синців передньої поверхні грудної клітини ліворуч, праворуч та по центру з розповсюдженням на нижньо-внутрішній квадрант лівої молочної залози, верхній квадрант правої молочної залози, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, суду повідомив, що під час інкримінованих подій разом з колишньою дружиною ОСОБА_7 за місцем проживання почали сваритись ще з 15:00 години після перегляду кінофільму. Приблизно о 23.00 годині стався конфлікт, потерпіла його образила, це його розлютило, і він декілька разів вдарив її. Кількість ударів не пригадує. Пам`ятає, що спричиняв удари по обличчю потерпілій, стосовно спричинення ударів в грудну клітину потерпілій ОСОБА_7 не пригадує. Не виключає, що потерпіла впала сама та вдарилась об ручку дверей, тобто сама спричинила собі травму грудної клітини. В цей момент вдома вони були вдвох, діти відпочивали. До конфлікту у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не було. Вранці, коли вийшов палити, побачив на дружині синець біля носу та розбите око. Жалкує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_7 відмовилась давати показання, підтвердила всі обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначила, що до конфлікту з обвинуваченим в неї не було ніяких тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив їй всі тілесні ушкодження. Після перегляду слідчого експерименту за її участі в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила показання отримання нею тілесних ушкоджень, що були нею відтворені під час слідчої дії. Просить призначити суворе покарання обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що після 01.04.2025 приблизно о 19.30 годині йому подзвонила потерпіла ОСОБА_10 та попросила відвезти її до батьків з дітьми від чоловіка ОСОБА_11 . Коли він приїхав, то побачив ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями на обличчі: була припухла губа. Потерпіла йому розповіла, що між нею та обвинуваченим стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 двічі дав ляпасів. Потерпілу разом з дітьми та речами він забрав від обвинуваченого та перевіз до батьків ОСОБА_12 . Наступного дня він побачив синці під очима у ОСОБА_12 та розбиту губу. Пізніше потерпіла стала скаржитись на болі в грудині. Подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_12 може охарактеризувати таким чином, що потерпіла спочатку провокує обвинуваченого на конфлікт, а Родіон в ході конфлікту може спричинити тілесні ушкодження.

Крім наведених показань обвинуваченого, свідка, судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Витяг з ЄРДР про кримінальне провадження №0000094 від 07.04.2025 року, згідно з яким Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України, за фактом спричинення в ході словесного конфлікту 02.04.2025 за адресою: АДРЕСА_3 невідомою особою тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Постанови про визначення групи дізнавачів та групи прокурорів від 02.04.2025 року, якими доручено проведення досудового розслідування дізнавачам СД Павлоградського РВП ГУНП та визначена група прокурорів в даному кримінальному провадженні.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.04.2025 року, згідно з яким від потерпілої ОСОБА_7 була отримана заява про те, що 02.04.2025 року близько 01.00 годині за адресою: Павлоградський район, с.Вербки, між потерпілою ОСОБА_7 та її колишнім чоловіком, обвинуваченим ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого останній вдарив колишню дружину рукою декілька разів, чим спричинив тілесні ушкодження.

Копія довідки КНП «ПЛІЛ» ПМР №2715 від 03.04.2025 року, згідно з якою потерпілій ОСОБА_7 був встановлений діагноз: ЗЧМТ, СГМ, обширна гематома м`яких тканин обличчя, перелам тіла грудини.

Копії медичної картки потерпілої ОСОБА_7 , а саме записи нейрохірурга від 03.04.2025 року, згідно з якими потерпілій ОСОБА_7 був встановлений діагноз: множинні забої м`яких тканин обличчя, грудної клітини, лікування амбулаторне.

Копія протоколу комп`ютерної томографії голови потерпілої ОСОБА_7 від 03.04.2025 року, відповідно до КТ-висновку даних за вогнищеву, травматичну патологію головного мозку не виявлено.

Копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.12.2015 року, відповідно до якого шлюб між обвинуваченим та потерпілою було розірвано 01.12.2015 року.

Фотографії потерпілої ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями у виді синців на обличчі та в області грудини.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 від 08.04.2025 року, проведення якого фіксувалось на відеокамеру. Під час слідчої дії потерпіла відтворила обставини та механізм нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Під час слідчої дії потерпіла зазначила, що 02.04.2025 року близько 01.00 год., перебуваючи вдома за адресою: Павлоградський район, с.Вербки, - колишній чоловік, обвинувачений ОСОБА_3 , після невдалого жарту підійшов та наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя з лівої сторони, після чого один удар в область грудної клітини, після чого вона присіла та прикривала рукою обличчя, потім наніс ще близько трьох ударів в грудну клітину та один удар в праву ногу з внутрішньої сторони вище коліна.

Висновок експерта №221пв від 08.04.2025 року за результатами судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 . Згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців верхньої та нижньої повіки лівого ока, нижньої повіки правого ока з частковим розповсюдженням на спинку носу праворуч, на верхній та нижній губі ліворуч з розповсюдженням на червону обвідку губ, передньої поверхні грудної клітини ліворуч, праворуч та по центру з розповсюдженням на нижньо-внутрішній квадрант лівої молочної залози, верхній квадрант правої молочної залози, на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч в проекції 2.3 зубів, перелому середньої третини тіла грудини, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Тілесні ушкодження у вигляді синців верхньої та нижньої повіки лівого ока, нижньої повіки правого ока з частковим розповсюдженням на спинку носу праворуч, на верхній та нижній губі ліворуч з розповсюдженням на червону обвідку губ, на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч в проекції 2,3 зубів, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини тіла грудини, синців передньої поверхні грудної клітини ліворуч, праворуч та по центру з розповсюдженням на нижньо-внутрішній квадрант лівої молочної залози, верхній квадрант правої молочної залози, за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день). Враховуючи характер, кількість та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_7 було спричинено не менш ніж 7 травмуючих дій тупого твердого предмету (предметів), виявлені тілесні ушкодження, у потерпілій не могли утворитися при однократному падінні з висоти власного зросту. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, можливо припустити, що дані тілесні ушкодження могли відповідати даті 02.04.2025 року.

Постанова дізнавача про зміну правової кваліфікації від 11.04.2025 року, згідно з якою дії обвинуваченого ОСОБА_7 були перекваліфіковані на ч.1 ст.122 КК України з ч.1 ст.125 КК України, що знайшло своє відображення у витязі з ЄРДР.

Постанова про визначення групи слідчих від 16.04.2025 року, якою доручено проведення досудового розслідування слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Висновок експерта №281пв-Д від 22.04.2025 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого механізм утворення виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої не суперечить механізму їх спричинення, зазначеному потерпілою ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участі від 08.04.2025 року.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 від 24.04.2025 року, проведення якого фіксувалось на відеокамеру. Під час слідчої дії обвинувачений ОСОБА_3 розповів про обставини та події, котрі трапились 02.04.2025 року та відтворив механізм нанесення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за адресою: АДРЕСА_1 . В ході слідчого експерименту обвинувачений зазначив, що у вказаний час він перебував у себе вдома за вищевказаною адресою разом зі своєю колишньою дружиною потерпілою ОСОБА_7 , де між ними стався словесний конфлікт, внаслідок якого він вдарив потерпілу правою рукою долонею в ліву частину її обличчя.

Суд, проаналізувавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується йому, з показаннями свідка, а також з дослідженими письмовими доказами, протоколами слідчих дій, висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України, - робить висновок про те, що наведені судом докази, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є таким, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії нетяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує часткове визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Зазначена в обвинувальному акті в якості пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставина: щире каяття, - не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Під час розгляду провадження обвинувачений хоча і висловився, що жалкує про вчинене, проте дійсного відвертого осуду своєї поведінки, щирого жалю з приводу вчиненого - не проявив. Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину обвинувачений визнав частково, а появу тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілої в області грудної клітини пояснив самокаліченням, а не в результат і його дій. Тому уявне та часткове визнання обвинуваченим своєї вини не є щирим каяттям. Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в своєму рішенні від 10.06.2020 року в справі №149/1596/16-к.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявності обтяжуючої покарання обставини, є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд може застосувати до обвинуваченого такі обмежувальні заходи:

1) заборону перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборону наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборону листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно із вимогами ч.3 ст.91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення за спричинення своїй колишній дружині, потерпілій ОСОБА_7 , умисного тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відтак, суд дійшов до висновку, що з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи у вигляді направлення обвинуваченого ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи, із покладенням обов`язку, будуть сприяти виправленню обвинуваченого, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 та п.2, 4 ч.2 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом трьох місяців.

Направити обвинуваченого ОСОБА_3 до уповноваженого органу з питань пробації для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1