ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/887/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1453/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2025 року стосовно ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, з вищою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

Засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 (сто) годин громадських робіт.

Згідно вироку, 14.12.2024, приблизно о 18 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт зі своїм батьком ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_9 , діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому 2 удари-поштовхи кулаком своєї руки в область спини. У подальшому ОСОБА_9 продовжуючи свої протиправні дії наніс потерпілому один удар кулаком своєї лівої руки в область правого ока.

В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-2601/2024 від 16.12.2024, у ОСОБА_7 мають місце такі тілесні ушкодження: синець у зовнішнього кута правого ока, який утворився від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар-здавлення та міг бути отриманий за 1 3 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкодження, а також кольором синця. За ступенем тяжкості встановлений синець на голові ОСОБА_7 викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п. 2.3.2. "Б", 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок в частині призначеного покарання змінити. Призначене покарання у вигляді 100 годин громадських годин замінити на штраф у розмірі, визначеному на розсуд суду в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України. Замість громадських робіт призначити штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн) до ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого, який також просив про пом`якшення призначеного покарання, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вироку (а.с. 102 - 103), який ухвалений за результатами спрощеного провадження передбаченого ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засідання або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_7 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст. 65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальній стан тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував: характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Крім того, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 був засудженим вироком Київським районним судом м. Харкова від 08.08.2023 за вчинення аналогічного кримінального правопорушення щодо свого батька, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт (т. 1 а. с. 66 - 67).

Тому покарання призначене ОСОБА_7 за скоєнні ним злочину, а саме ч. 1 ст. 125 КК України - 100 (сто) годин громадських робіт, на переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, оскільки попереднє покарання було саме громадські роботи, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

Отже, апеляційне прохання обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер адже наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання обвинуваченому.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинуваченого призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправленняОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість, як на то вважає обвинувачений.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченогослід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2025 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді