Провадження № 1-кс/487/2216/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000019 від 04.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні 14.04.2025 обвинуваченою ОСОБА_3 заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_4 від участі у розгляді вищевказаного кримінального провадження. Підстави для відводу обвинувачена ОСОБА_3 виклала у заяві про відвід, яка надійшла до суду 24.03.2025.

Так, заява про відвід судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 обґрунтована тим, що останній під час підготовчого засідання не з`ясовував ні у прокурора, ні у захисника дату проведення судового розгляду, як того вимагає п. 1 ч. 2 ст. 315 КПК України. На думку обвинуваченої ОСОБА_3 , це суддя ОСОБА_4 зробив умисно, з метою зриву судового засідання. Підтвердженням того, що суддя ОСОБА_4 не збирається розглядати її справу є те, що 14.03.2025 було підготовче засідання, а лише 17.03.2025 з`явилась ухвала про призначення судового розгляду на 20.03.2025, тобто через три дні після появи ухвали, що гарантує зрив судового засідання, адже у прокурора теж є свій графік засідань, тим більше на такий близький час. Крім того, в судовому засіданні 20.03.2025 суддя проігнорував звернення захисника ОСОБА_5 про узгодження дати та часу судового засідання з метою недопущення його зриву. На її зауваження, що він має організувати засідання так, щоб воно відбулося, суддя відповів, що нікому нічого не винен, чим порушив ст. 324 КПК України. Як зазначає обвинувачена ОСОБА_3 , в період з 15.07.2024 по 20.03.2025 було призначено 9 засідань, з яких в 4 не з`явився прокурор, тобто суддя з метою організації проведення судових засідань повинен вирішити питання з прокурором. Станом на 23.03.2025 не відбулось жодного засідання, в якому розглядається справа по суті, оскільки суддя умисно саботує розгляд справи, що підтверджується аудіозаписом, де суддя дзвонив і погрожував тим, що буде розглядати справу вічно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримала доводи заяви про відвід від 24.03.2025, зазначивши, що суддя ОСОБА_4 є упередженим, телефонував їй поза судовим засіданням і казав, що справа буде розглядатися вічно, не буде ні виправдувального, ні обвинувального вироків.

Інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, у судове засідання не з`явились, що, згідно із ст. 81 КПК України, не є перешкодою для розгляду заявленого відводу.

Заслухавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши мтаеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02) в пунктах 66, 67 зазначив, що "згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43)".

"Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді ОСОБА_6 , певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58)"(п. 69 вищевказаного рішення).

Судом не встановлено, що існує достатньо ознак або певних фактів, які вказують на прояв особистої упередженості з боку судді ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_3 , чи можуть слугувати підставою для сумніву в його безсторонності під час розгляду вищевказаного кримніального провадження. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу.

Крім того, доводи обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що суддя ОСОБА_4 висловлювався, що не буде ні виправдувального, ні обвинувального вироків у справі, яка є вічною, вже були викладені нею в заяві про відвід від 05.02.2025 та розглянуті, про що наявна ухвала від 05.02.2025, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000019 від 04.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 27. ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 23.04.2025.

Суддя ОСОБА_1