Провадження №1-кп/748/131/25
Єдиний унікальний № 748/4696/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2024 року за № 0001947 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,

за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 , законного представника потерпілого - ОСОБА_12 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 19 червня 2024 року, близько 13 години 30 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток особи, малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достеменно усвідомлюючи, що останній не досяг чотирнадцяти років та за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку, не зможе повною мірою розуміти характер і значення вчинюваних із ним дій, маючи умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_10 , використовуючи безпорадний стан дитини, вчинив щодо малолітнього потерпілого насильницькі дії сексуального характеру, які полягали у непристойному торканні руками до його статевих органів, сідниць.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19 червня 2024 року, близько 14 години 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завівши малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у підвальне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати єдиний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітнього, достеменно усвідомлюючи, що останній не досяг чотирнадцяти років та за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку, не зможе повною мірою розуміти характер і значення вчинюваних із ним дій, продовжуючи використовувати безпорадний стан дитини та користуючись фізичною перевагою над потерпілим, який через свій вік не міг чинити йому активного супротиву, шляхом застосування психологічного насильства, що виразилося у словесних погрозах і залякуванні, вчинив щодо нього насильницькі дії сексуального характеру, а саме: своїми руками непристойно торкався до статевих органів, сідниць потерпілого, здійснював непристойні дотики поверхнею роту до геніталій малолітнього ОСОБА_10 , вступивши з останнім в орогенітальний контакт, чим вчинив щодо нього насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , та порушив його статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, вказавши, що жодних дій сексуального характеру по відношенню до ОСОБА_13 він не вичиняв. Показав, що 19.06.2024 він знаходився вдома, коли прийшов до нього племінник - ОСОБА_14 , з яким був потерпілий. Тоді він і познайомився з потерпілим. Вони всі разом пішли до магазину, який знадиться в центрі села Рябці, де зустріли ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Вищевказаною компанією пішли в сторону клубу так як там можна було вживати спиртні напої. Розташувалися біля клубу на траві, випивали спиртне. Потерпілий з ними спиртні напої не вживав. Під час розмови з"ясувалося, що потерпілий грає на гітарі, і він попросив сина, який теж з ними був, принести гітару. Він тоді і познайовив потерпілого зі своїм сином ОСОБА_17 . Потім, коли син приніс гітару, вони співали пісні, відпочивали, розмовляли на різні теми. Тоді він і розповів потерпілому, що відносно його сина ОСОБА_17 були вчинені дії сексуального характеру, та попросив на цю тему з сином не розмовляти і запитань не задавати. Потім ще деякий час сиділи, розмовляли. Задзвонив мобільний телефон, почув «рінгтон» котрий встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_15 . Вказаний телефон дзвонив з рюкзака потерпілого. Він сказав потерпілому достати телефон, так як ОСОБА_18 почав шукати телефон і не міг у себе знайти. Тоді потерпілий дістав мобільний зі свого рюкзака, та віддав ОСОБА_19 , так як то був його телефон. У потерпілого він спитав як телефон ОСОБА_19 опинився в його рюкзаку, на що той відповів, що телефон підібрав на траві, щоб не загубився. Через деякий час почали збиратись по домівках. Потерпілий, він та ОСОБА_20 пішли всі разом до нього додому, щоб взяти табак для ОСОБА_20 . У будинок потерпілого він не запрошував, той сам за ним пішов. ОСОБА_20 залишився чекати біля двору. Коли з потерпілим зайшли у будинок, він автоматично закрив двері на крючок, взяв табак, і одразу в двері постукала дружина, яка, знаходилася у веранді будинку, відпочивала. Він одразу відкрив двері для дружини та дітей. Потім він з потерпілим вийшли з будинку на вулицю, де їх чекав ОСОБА_20 . І вони втрьох пішли в сторону Рівнопілля. Він вирішив провести ОСОБА_20 додому, так як у того сильно боліла нога. Оскільки ОСОБА_20 із-за хворої ноги було важко йти, тому він сказав йому присісти на узбіччі, а сам пішов шукати машину. Потерпілий виявив бажання піти з ним. Хвилин через 30 вони з потерпілим прийшли до господарства покійного Суржика, де ніхто не живе, але навідуються племінниці, які приїздять на машині. Зайшовши у двір, побачив, що на будинку висить замок, потім побачив що відчинений погреб та подумав що може там хтось буде, тому сказав потерпілому щоб він подивився в погребі чи є там хтось чи ні, а він гляне на городі, однак нікого не було. До погребу з потерпілим він не заходив. У нього страх перед замкнутим простором, а тому він не міг туди зайти. Коли повернувся з огороду, ОСОБА_13 чекав його у дворі. Потім вони закрили хвіртку та пішли звідти по дорозі. Коли вийшли на центральну дорогу зустріли ОСОБА_21 , якому сказав що машини не знайшов, і вони пішли пішки до Рівнопілля. По дорозі він сказав, що хоче поговорити з дідом потерпілого та розповісти про випадок з мобільним телефоном ОСОБА_19 . Потерпілий просив не розповідати про це діду. Але він сказав, що все одно розповість, на що ОСОБА_13 відповів, що тоді розповість батькам про те, що він його домагався. Після цієї розмови ОСОБА_13 йшов позаду за ними і з кимось постійно переписувався в телефоні. Коли прийшли в Рівнопілля, потерпілого попросили принести з дому гітару. Але той пішов і не повернувся. Тоді він пішов додому. Вечером приїхали працівники поліції, та забрали його до відділку.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.153 КК України, суд вважає, що його вина повністю підтверджується сукупністю зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом допустимих та належних доказів.

Так, малолітній потерпілий ОСОБА_10 , в присутності законного представника ОСОБА_12 та психолога ОСОБА_22 , в судовому засіданні пояснив, що на час події він гостював у дідуся, який живе в селі Рівнопілля. 19.06.2024 сусід дідуся - ОСОБА_23 запропонував сходити у с. Рябці до магазину. Він погодився, так як хотів побачити свою подружку. Він їй написав і вона погодилася зустрітися, а згодом написала, що не зможе. У с. Рябці біля магазину ОСОБА_23 зустрів свого дядька ОСОБА_24 (обвинуваченого). На зупинці біля магазину ОСОБА_23 його познайомив з обвинуваченим. Крім ОСОБА_23 та дядька ОСОБА_24 , був син обвинуваченого ОСОБА_25 , та чоловік на прізвисько « ОСОБА_26 ». ОСОБА_27 сказав що на зупинці бажано не розпивати спиртне, і запропонував піти до клубу, а свого сина ОСОБА_17 попросив принести гітару. Далі вирушили до клубу, де сиділи, грали на гітарі, далі «Жаба» пішов так як йому хтось зателефонував. А вони продовжили грати на гітарі. Потім обвинувачений попросив сина ОСОБА_17 принести баян. Вони ще трохи там посиділи, пограли на баяні, та пішли до будинку обвинуваченого, посиділи на лавочці. Потім обвинувачений пішов додому за табаком, і запросив його піти з ним, допомогти винести табак. Нічого не підозрюючи, він пішов до будинку з обвинуваченим. У будинку, у веранді на дивані спала жінка. Коли зайшли до кімнати, обвинувачений дістав табак і звернувся до нього, а саме спитав, чи вміє він зберігати секрети. Він сказав, що так, після чого обвинувачений почав його мацати руками за сідниці, статеві органи, через одяг. В цей час в двері постукали сини обвинуваченого. Обвинувачений припинив свої дії, наказав нікому про це не говорити, підійшов до дверей та відчинив їх, так як закрив їх на зашморг одразу як вони зайшли. Потім він з обвинуваченим пішли до веранди, де прокинулась дружина обвинуваченого, та вийшли на вулицю. ОСОБА_23 сидів на лавочці, і в нього боліла нога. Обвинувачений сказав, що нехай ОСОБА_23 посидить, а вони сходять до аптеки. Після цього обвинувачений поклав руку на його плечі і вони пішли. Крім аптеки, вони шукали лікаря, який би дав необхідні ліки для ОСОБА_23 . Обвинувачений привів його до якогось господарства, яке було не жиле, на дверях будинку висів замок. Обвинувачений сказав йому, що може хтось є на городі, і запропонував піти подивитися. На городі нікого не було. Тоді обвинувачений вказав на погреб у дворі, де були відчинені двері, та сказав зайти до погребу. Обвинувачений одразу спустився за ним. У погребі було темно. Коли спустились, обвинувачений відразу почав його мацати за статеві органи через одяг. Просив його не займати, однак той не зважав, зняв з нього труси і шорти, став навколішки взяв його статевий орган собі в рот. Він говорив, що не треба, однак обвинувачений наполягав, казав що буде приємно. Потім обвинувачений сказав, що сильно збудився, дістав свій статевий орган та почав себе задовольняти, потім нібито почув якийсь шорох, і наказав притиснутись до стінки, та сказав дати помацати сідниці, говорив щоб розслабився, просив потрогати його за статеві органи, щоб він бистріше закінчив. Він сказав обвинуваченому, що цього робити не буде. Говорив, що досить, а коли почав надягати шорти, обвинувачений почав його зупиняти, пригрозив щоб залишався на місці, а саме сказав: «стой на месте а то сей час вырублю». Коли обвинувачений самозадовільнився, закінчив, тобто відбулося сім`явиверження на землю в погребі, він вдягнув шорти і вони вийшли з погребу, та пішли. По дорозі зустріли ОСОБА_23 . Той спитав чому так довго. Він йому сказав, що потім розповість. Далі втрьох направились в бік села Рівнопілля. Коли прийшли в село, вони його попросили винести гітару, і він від них пішов. Після цього його одразу забрали батьки, яким він розповів, що сталося, і ті звернулися до поліції. Стверджує, що обвинувачений йому не розповідав про те, що відносно сина обвинуваченого було вчинено сексуальне насильство. Заперечує, що забирав телефон Жабинського.

З дослідженого в судовому засіданні допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_12 в порядку ст.225 КПК України встановлено, що останній надав подібні за змістом показання як і в судовому засіданні ( т.1 а.с.130-132).

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 , в присутності представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 , законного представника потерпілого - ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_22 ,на місці показав погреб, куди обвинувачений сказав йому зайти та де відносно нього вчинив насильницьці дії сексуального характеру, в середині погребу показав місце де вони знаходилися та де в обвинуваченого відбулося сім`явиверження ( т.1 а.п. 116-125).

Відеозапис, долучений до протоколу, був відтворений в ході судового розгляду.

За висновком судової психологічної експертизи № СЕ-19/125-24/9016-ПС від 10.10.2024 ( т.2 а.п. 34-49), психологічні особливості процесу відтворення потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обстановки та обставин події за матеріалами відеозаписів слідчого експерименту від 18.07.2024, в основному характеризуються наявністю психологічно значимих умов, що відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій та не суперечать індивідуально- психологічним особливостям ОСОБА_10 . В ході слідчої дії задана переважна більшість запитань альтернативного характеру. Вони є уточнюючими і не мають ознак навідного впливу, що сприяло самостійній комунікативній діяльності ОСОБА_10 . Альтернативні запитання слідують за змістом з попередніх суджень та умовиводів особи, а також виходячи з інформації, яка міститься в кримінальному провадженні та випливає з наявних фактів, які було виявлено у процесі попередніх слідчих дій. Зміст таких запитань відповідає загальному логічному розгортанню сюжету подій, реконструйованих під час слідчої дії. ОСОБА_10 у своїх відповідях на альтернативні запитання переважно продовжує свої повідомлення, використовуючи власну систему логічних одиниць, що свідчить про відсутність суттєвих змін у формулюванні подальших відповідей підекспертного. Під час дослідження сугестивних запитань не виявлено, тому ознаки щодо інформаційно-навідного та інформаційно-випереджального характеру запитань на відповіді підекспертного відсутні. Комунікативна діяльність потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у процесі відтворення ним подій під час проведення за його участю слідчого експерименту від 18.07.2024 (за матеріалами відеозаписів зазначеної слідчої дії), характеризується схильністю надавати стверджувальні відповіді. Тенденція до самостійного розширення потерпілим ОСОБА_10 змісту відповідей за рахунок специфічних деталей, уточнень, додавань, асоціативних зв`язків - помірна. Наявні передача змісту діалогів, опис особливостей взаємодії з іншими особами та опис власних дій, що мають помірну деталізацію. Негативні та невизначені відповіді під час проведення слідчого експерименту надані ОСОБА_10 не порушують внутрішню структуру розповіді та не впливають на повноту відображення підекспертним подій та їх хронології. Ознак щодо інформаційно-навідного та інформаційно-випереджального впливу запитань на відповіді підекспертного не виявлено. Констатується повнота відображення подій, які обговорюються у відеозаписах проведення слідчого експерименту, а інформаційне наповнення відповідей є достатнім для відтворення єдиного сюжету розповіді. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_10 іноді виконують функцію супутнього смислового навантаження, наявні ознаки орієнтування в місцевості, в якій відбувається слідча дія. У цілому, реконструкція ОСОБА_10 обставин та перебігу подій відображає ознаки, що, за своєю суттю, є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованих подій. У відеозаписах проведення слідчого експерименту від 18.07.2024 за участю потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії - відсутні.

За висновком судово-психіатричної експертизи № 340 від 30.07.2024, з урахування вікового психологічного розвитку, а також рівня обізнаності сексуальних відносин, потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здатний правильно розуміти характер і значення вчинених відносно нього дій, які досліджуються по матеріалам кримінального провадження. В цілому підекспертний має довільну змішану пам`ять, яка в свою чергу не перешкоджає йому правильності сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. Здатність до фантазування у підекспертного знаходяться в нормативних рамках які забезпечують у нього правильне функціонування пізнавальної діяльності. Таким чином паталогічної схильності до фантазування у ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено. Виявлені психологічні особливості ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходяться в рамках нормативного емоційно-вольового та особистісного реагування, яке забезпечує йому самостійно приймати рішення, виявляти достатній рівень активності, можливість планувати свої дії та упорядковувати міжособистісні взаємовідносини. Рівень розумового розвитку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає рівню інтелектуальної норми даної вікової групи ( т.2 а.п.51-60).

Покази потерпілого ОСОБА_10 , дані ним у судовому засіданні, узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами та показами свідка ОСОБА_28 , допитаної у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що син ОСОБА_29 з 16.06.2024 гостював у бабусі у с. Рівнопілля. 19.06.2024 отримала від сина sms, в якій він просив терміново його забрати, та нічого не запитувати. Вона про це повідомила чоловіку і вони разом одразу поїхали за сином. По дорозі зателефонували сину, той сказав, що йому потрібно сховатися, його будуть шукати. Коли приїхали у с. Рівнопілля, син на їх вже чекав на зупинці. Син був наляканий, тремтів. Вдома син одразу зняв одяг і помився. Син розповів, що пішов у с. Рябці разом з ОСОБА_23 , який є сусідом діда ОСОБА_13 , та з яким ОСОБА_13 товаришував. Син хотів погуляти з дівчатами з якими раніше познайомився, а ОСОБА_23 хотів щось купити в магазині. Коли прийшли у с. Рябці син зателефонував дівчатам, але ті сказали, що не зможуть погуляти і син залишився у компанії ОСОБА_23 , обвинуваченого та ОСОБА_19 . Вони посиділи біля клубу, говорили про музику, грали на гітарі. Потім ОСОБА_23 та ОСОБА_13 пішли додому до ОСОБА_3 . Обвинувачений запросив сина в будинок, а ОСОБА_23 залишився біля будинку, так як в нього боліла нога. В будинку обвинувачений почав мацати сина, потім зайшли діти обвинуваченого і він перестав. Потім коли обвинувачений та ОСОБА_13 шукали медпункт, щоб купити ліки для ОСОБА_23 , бо в того боліла нога, обвинувачений підштовхнув сина у погреб, торкався до статевих органів, сідниць сина, сказав сину зняти шорти, труси, та став самозадовільнятися. Син хотів вийти, але обвинувачений йому погрожував. Коли прийшли у Рівнопілля ОСОБА_30 попросив сина принести гітару, і син так від нього втік. Син їй говорив, що проникнення в тіло не було, обвинувачений тільки торкався до його статевих органів та сідниць. Після цієї події син приймав заспокійливі препарати так як не міг заснути. Дитина пройшла курс у психолога.

Отже, з показань свідка ОСОБА_28 вбачається, що потерпілий після подій, що сталися між ним та обвинуваченим, перебував у знервованому стані, був наляканий, тремтів, приймав заспокійливе так як не міг заснути.

Це свідчить про вкрай негативні переживання, що довелося пережити потерпілому.

Аналізуючи зміст показань свідка ОСОБА_28 в частині обставин, які є відомі їй із розповіді 19.06.2024 потерпілого (первинних пояснень), тобто майже одразу після інкримінованих ОСОБА_3 подій, враховуючи, що вони узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , обставин визначених ч.6, 7 ст. 97 КПК України не встановлено, суд визнає їх допустимими, прийнятними, належними, та такими, що також доводять факт вчинення відносно її сина ОСОБА_10 насильницьких дій сексуального характеру, не пов"язаних із проникненням в тіло малолітнього.

Із заяви ОСОБА_28 від 19.06.2024 до правоохоронних органів встановлено, що остання, будучи повідомленою про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, повідомила про вчинення дій сексуального характеру відносно її сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 невідомим чоловіком, якого просила встановити і притягнути до відповідальності ( т.1 а.п.99).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками доводиться, що малолітньому потерпілому ОСОБА_10 , у присутності законного представника ОСОБА_12 та психолога ОСОБА_22 , 20 червня 2024 року були пред`явлені для впізнання чотири фотокартки, за якими він впізнав за загальними рисами та ознаками обличчя чоловіка під номером 3, на ім"я ОСОБА_24 , що проживає у с.Рябці, який вчинив відносно нього дії сексуального характеру ( т.1 а.п.103-104).

У відповідності до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фотознімку під номером 3 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( т.1 а.п.105).

Згідно копії актового запису про народження №2054 від 02.09.2010, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто є малолітнім. Його батьками є ОСОБА_12 , ОСОБА_28 (т.1 а.п.100).

Згідно висновку експерта № 330 від 20.06.2024, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , статевим життям не жив ( т.1 а.п.10-13).

Протоколом огляду речей малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , які були на ньому 19.06.2024 під час вчинення щодо нього сексуального насильства та добровільно були надані матір"ю ОСОБА_28 встановлено, що на шортах та трусах виявлено сліди речовини білого кольору. За висновком експерта від 25.10.2024 № СЕ-19-24/45794-БД на трусах потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено сперму генетичні ознаки якої збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 (т.1 а.с. 134, т.2 а.п. 86-121).

20 червня 2024 року за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , законного представника ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_22 проведено огляд місця події - господарства за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що на території господарства наявний будинок, за яким мається погреб. Двері в будинок зачинені на замок. Двері в погреб відкриті, мають сходи, які спрямовані вниз у підвальне приміщення. Потерпілий повідомив, що в дане господарство він заходив разом з чоловіком на ім"я ОСОБА_31 (т.1 а.п.141-151). Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.07.2024, господарство за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_32 (т.1 а.п.103). З копії актового запису про смерть №12 від 23.01.2024 встановлено, що ОСОБА_33 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ( т.1 а.п. 153). Зазначене відповідає показам потерпілого ОСОБА_10 , а саме, що будинок не жилий, на дверях у будинок висів замок, наявний в господарстві погреб, двері якого були відкриті.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 11.10.2024 з доданим до нього відеозаписом слідчої дії на флеш носії micro-SD, в присутності захисника, проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_3 із безперервним фіксуванням на цифрову відеокамеру (т.1 а.п.221-223).

Відеозапис вказаного слідчого експерименту був відтворений в ході судового розгляду. Згідно з даними відеозапису ОСОБА_3 заперечив, що він 19.06.2024 відносно потерпілого вчиняв будь-які дії сексуального характеру. Розказав та показів на місці, а саме: де біля клубу сидів він, ОСОБА_19 , потерпілий, ОСОБА_20 коли вживали алкогольні напої (крім потерпілого), грали на гитарі, та коли він виявив у рюкзаку потерпілого телефон ОСОБА_19 ; де знаходився ОСОБА_20 , коли потерпілий з ним пішов до будинку, показав як зайшли з потерпілим до будинку, як він автоматично закрив двері, показав місце де взяв табак, повідомив, що через півхвилини після цього в кімнату зайшли жінка та діти, також показав де стояв ОСОБА_20 коли вони вийшли з будинку, в яку сторону пішли втрьох, показав місце де залишили ОСОБА_20 , а самі пішли з потерпілим шукати для ОСОБА_20 машину; показав господарство де жив його знайомив ОСОБА_34 , пояснивши, що після смерті останнього до господарства приїздять його дочки на машині, тому він і зайшов до цього господарства, показав погреб куди забіг потерпілий, а він залишився стояти і в погреб не заходив, вказав, що через хвилину, півтори вони з потерпілим вийшли з господарства, показав напрямок куди пішли з потерпілим, де зустріли ОСОБА_20 , та пішли до Рівнопілля. По дорозі потерпілий почав відставати, весь час був у телефоні. Коли він сказав потерпілому, що розповість, що той взяв телефон ОСОБА_19 , ОСОБА_13 просив не казати батьку, бо інакше скаже, що він його домагався.

Даною слідчою дією підтверджується перебування ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_10 у будинку за своїм місцем проживання, та у господарстві покійного ОСОБА_35 .

Випискою із медичної карти амбулаторного (старціонарного) хворого від 20.06.2024 підтверджується перебування ОСОБА_3 в стані авлкогольного сп"яніння ( т.1 а.п.182).

Як встановлено з протоколу затримання від 20.06.2024, яким зафіксовано фактичне затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , слідчим, в присутності 2-х понятих та захисника, у відповідності до КПК України, здійснено обшук ОСОБА_3 як затриманої особи, під час якого було вилучено одяг спортивні штани з плямами біологічного походження, труси з плямами біологічного походження, сорочку, гумові шльопанці. Висновком експерта від 25.10.2024 № СЕ-19-24/45794-БД встановлено, що на трусах ОСОБА_3 виявлено сперму генетичні ознаки якої збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.п.30-31, 183-185, т.2 а.п. 86-121).

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 320 від 23.07.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за своїм психічним станом на теперішні час, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на теперішній час, клінічних ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за його психічним станом на теперішній час, застосування примусових заходів медичного характеру не показане. У ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на теперішній час, не виявлено ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане ( т.2 а.п.70-76).

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_36 повідомив, що він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому що відбувалося 19.06.2024 не пам`ятає.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що, незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено з дотриманням норм процесуального законодавства з внесенням відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, уповноваженими посадовими особами, з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

При ухваленні вироку суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював дату, час та місце подій, що відбувались за його участю та участю малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , але заперечив вчинення ним протиправних дій щодо малолітнього потерпілого.

Проте його вина підтверджується показами малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні докладно пояснив як обвинувачений вчинив з ним насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в його тіло.

При цьому суд враховує, що аналогічні пояснення малолітній ОСОБА_10 надавав і одразу після події злочину, а саме повідомив про факт сексуального насильства щодо нього та детально розповів про обставини події спочатку своїм рідним, а саме матері ОСОБА_28 , а в подальшому працівникам поліції.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 підтвердила, що син через смс-повідомлення попросив його терміново забрати з с.Рівнопілля, де він гостював у бабусі. З чоловіком вона відразу поїхала за сином. Коли приїхали у с.Рівнопілля, син чеках їх зупинці, був наляканий, тремтів, а приїхавши додому відразу помився. А потім розповів, як обвинувачений у своєму будинку та у погребі торкався до його статевих органів, сідниць.

Пояснення малолітнього потерпілого, які він надавав вказаним особам, узгоджуються з поясненнями, які він надавав в судовому засіданні, та викликають довіру щодо їх достовірності, оскільки на той момент, безпосередньо після події злочину, сприйняття потерпілим обставин події не було спотворене пам`яттю зі спливом часу чи обговорюванням з іншими особами.

З урахуванням малолітнього віку ОСОБА_10 та, відповідно, відсутності у нього сексуальної обізнаності, його стану відразу ж після вчинення відносно нього злочину, суд відкидає можливість за таких обставин домислення або вигадування малолітнім обставин справи.

Суд вважає, що пояснення потерпілого ОСОБА_10 є цілісними, логічними, стабільними та послідовними. Ніяких даних, які б ставили під сумнів достовірність показів потерпілого, або даних, які свідчать про нещирість його показань про обставини злочину, судом не встановлено. Підстав не брати їх до уваги суд не вбачає. Крім того, до цих подій обвинувачений та потерпілий не були знайомі і будь-яких підстав оговорювати обвинуваченого у потерпілого немає, як і немає підстав його оговорювати у свідка ОСОБА_28 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 340 від 30.07.2024 ОСОБА_10 здатний правильно розуміти характер і значення вчинених відносно нього дій, міг правильно сприймати, запам`ятовувати, відтворювати факти, що мають значення по даному кримінальному провадженні та давати про них правильні свідчення. Паталогічної схильності до фантазування не виявлено.

При ухваленні вироку суд також бере до уваги показання свідка ОСОБА_28 , які узгоджуються з поясненнями малолітнього ОСОБА_10 та спростовують версію захисту щодо можливості потерпілого вигадати або викривити події, які відбувались між ним та обвинуваченим.

Таким чином, показання потерпілого в сукупності з іншими дослідженими доказами, доводять вину обвинуваченого ОСОБА_3 та спростовують його показання в тій частині, що він ніяких насильницьких дій сексуального характеру відносно нього не вчиняв.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про те, що малолітній потерпілий оговорює обвинуваченого, можливо за те, що він хотів розповісти його батькам про крадіжку мобільного телефону ОСОБА_37 , є сумнівними та не переконливими, тому до уваги не приймаються. До того ж суд не має даних про те, що ОСОБА_38 звертався до правоохоронних органів з приводу крадіжки ОСОБА_10 його мобільного телефону.

Щодо допиту свідків обвинувачення - ОСОБА_37 та ОСОБА_39 , на яких наполягала сторона захисту, то суд сприяв в їх допиті та виклику шляхом неодноразового направлення відповідних повісток. У відповідності до ч.2 ст. 327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про такий виклик.

До того ж, з наданих прокурором суду документів встановлено, що ОСОБА_37 та ОСОБА_39 призвано на військову службу під час мобілізації, 27.05.2025 відносно ОСОБА_39 як безвісті зниклого внесені відномості до ЄРДР за заявою матері ОСОБА_40 ( т.2 а.п.164, 223-224). За таких обставин, прокурор відмовилася від допитусвідків ОСОБА_37 та ОСОБА_39 , і така відмова прокурора з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України, прийнята судом.

Посилання обвинуваченого та його захисника, що в обвинуваченого клаустрофобія, документально не підтверджені, а тому суд не приймає їх до уваги.

Отже, заперечення ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України спростовується дослідженими судом доказами та суд розцінює його позицію, не інакше, як намагання уникнути відповідальності за свої дії.

Належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів обвинувачений ОСОБА_3 суду не надав. При цьому усі доводи сторони захисту з приводу недоведеності вини ОСОБА_3 є безпідставними та об`єктивно спростовуються сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.153 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що у відповідності до ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який належить до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини його вчинення, а саме те, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є особою середнього віку, працездатним, але офіційно не працював, офіційних доходів не має, має двоє неповнолітніх дітей сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та сина ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , одружений, згідно довідки від 04.10.2024 до адміністративної відповідальноті не притягувався, згідно інформації ЧОПНЛ, та Чернігівської центральної районної лікарні - на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за даними архіву лікувався у ЧОПНЛ з 14.10.1983 по 11.11.1983 (діагноз: "виховна занедбаність"), з 27.06.1990 по 11.07.1990 (діагноз: "Без психічних розладів. Педагогічна занедбаність у примітивної особистості"), 01.10.2024 був оглянутий лікарем-психіатром Чернігівської медичної частини та встановлено діагноз: "розлад адаптації ситуаційно обумовлений", має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

За висновком Чернігівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а рівень небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а отже вважають, що застосування до ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі, може становити небезпеку для суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з думкою прокурора, що просила призначити мінімальне покарання, пов`язане з позбавленням волі, та позицією представника потерпілого, яка погодилася з мірою покарання запропонованою прокурором, і вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Разом з цим суд, з урахуванням встановлених обставин, не вбачає підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.06.2024.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України 20 червня 2024 року ( т.1 а.п.30).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 червня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду ( т.1 а.п. 21-25).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року скасовано ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.06.2024, та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк 60 днів, без визначення розміру застави. ( т.1 а.п.26-29).

На підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду від 02.07.2024 ОСОБА_3 була затримано у порядку ст. 208 КПК України 05 липня 2024 року ( т.1 а.п.33).

В подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_3 неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді, суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з часу фактичного його затримання на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду від 02.07.2024 - з 05.07.2024. У строк відбування покарання ОСОБА_3 , на підставі ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати строк його затримання 1 (один) день - 20.06.2024, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Також, у строк відбування покарання ОСОБА_3 , на підставі ч.7 ст.72 КК України, слід зарахувати строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 21.06.2024 по 02.07.2024 (включно), виходячи з такого співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Як вже зазначалося, під час досудового розслідування ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02.07.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_3 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та вчинити інший злочин.

На виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за доцільне в резолютивній частині вироку зазначити рішення про включення інформації про обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Керуючись ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України та призначити йому покарання за дане кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його затримання 1 (один) день - 20.06.2024, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 21.06.2024 по 02.07.2024 (включно), з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту - одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 05 липня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.06.2024, на змиви з рук (правої та лівої на марлевий бинт та контрольний змив); букальний епітелій з правої та лівої щоки та тампон зонд громадянина ОСОБА_3 ; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_3 ; одяг: штани чорні зі слідами біологічного походження, труси зелені зі слідами біологічного походження, капці (пара) гумові, сорочка з короткими рукавами синього кольору в смужку та мобільний телефон марки Nokia в корпусі чорного кольору, які на праві власності належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Речові докази :

- змиви з рук (правої та лівої на марлевий бинт та контрольний змив); букальний епітелій з правої та лівої щоки та тампон зонд громадянина ОСОБА_3 ; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_3 , змиви прозорої речовини білого кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - знищити;

- штани чорні, труси зелені, капці (пара) гумові, сорочка з короткими рукавами синього кольору в смужку, мобільний телефон марки Nokia в корпусі чорного кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області -передати за належністю ОСОБА_3 ;

- шорти чорного кольору, труси чорного кольору, білі шльопанці, які передані до камери зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - передати за належністю законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_12 ;

- два сліди взуття, які вилучені шляхом фотографування та знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у провадженні на залучення експертів у розмірі 117 914 грн 61 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Включити інформацію про ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1