печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

власника майна: не з`явився,

представника власника майна: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученев ході проведення обшуку від 10.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справа № 757/28575/25-к транспортного засобу марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № № 0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб здійснюється перешкоджання законній діяльності Збройних сил України, шляхом виготовлення та збуту підроблених медичних документів, які в подальшому надають підставу для звільнення військовослужбовців з військової служби або отримання відстрочки від мобілізації під час військового стану.

Два мешканці м. Києва організували схему з виготовлення та збуту військовослужбовцям та військовозобов`язаним особам, медичної документації, у тому числі Довідок до актів огляду МСЕК з ознаками підробки, які посвідчують у них або їх близьких осіб, наявність захворювань,- інвалідність, що в подальшому являється підставою для зняття їх з військового обліку в ТЦК та СП або звільнення з військової служби Збройних сил України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група громадян України, не будучи посадовими чи службовими особами, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, організували системну схему виготовлення та збуту підроблених медичних документів, в яких містилася завідомо недостовірна інформація про встановлення інвалідності у близьких родичів осіб призовного віку для подальшого їх використання з метою ухилення від мобілізації та ухилення від військової служби шляхом підроблення документів вчинені в умовах правового режиму воєнний стан, при наступних обставинах.

Згідно розробленого плану громадяни України призовного віку, які мали намір ухилитися від мобілізаційних заходів та/або ухилитись від військової служби шляхом підроблення документів вчинені в умовах правового режиму воєнний стану, діючи спільно з близькими родичами (матір`ю, батьком, дружиною, тощо), зверталися до учасників групи з відповідним «замовленням». Після чого, громадяни України призовного віку, діючі військовослужбовці або їх близький родич, надавали фотокопії документів, що посвідчують особу, а також документи, які підтверджують ступінь споріднення з особою, на яку оформлювався медичний документ (наприклад, свідоцтво про народження, реєстраційні дані з ДРАЦС або витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян).

Після чого, з використанням комп`ютерної техніки, офісного програмного забезпечення, друкарських пристроїв (принтерів), а також електронних зразків (шаблонів) справжніх бланків документів медичних установ, виготовляли підроблені довідки медичних закладів - зокрема, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК), а також заключення ЛКК про здійснення догляду конкретними особами (вказаними «замовниками»), тобто особами, які подавали їх по місцю несення служби та/або відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою уникнення призову під час мобілізації.

Після виготовлення підроблених медичних документів, вони пересилались замовникам із використанням послуг поштового відправлення з метою ухилення громадян від мобілізації та ухилення від військової служби шляхом підроблення документів вчинені в умовах правового режиму воєнний стану, що спричинило суттєві негативні наслідки для обороноздатності держави.

Під час досудового розслідування встановлена причетність до вчинення зазначених злочинів причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_3 VIN: НОМЕР_2 .

10.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/28575/25-к) проведено обшук транспортного засобу марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема: транспортний засіб марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Перелічені вище предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 10.07.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна та його представник, в судове засідання не з?явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 подала письмові заперечення, в яких у задоволенні клопотання просила відмовити, та заначила, що прокурор просить накласти арешт на транспортний засобів «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 з метою збереження речових доказів, а відтак він має довести, що даний транспортний засіб дійсно є доказом у даному кримінальному провадженні. Натомість, ані надані прокурором до даного клопотання матеріали кримінального провадження, ані зміст повідомлень про підозру громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_6 цього не доводять. Будь-яке посилання на використання транспортного засобу «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 під час здійснення інкрімінованих протиправних діянь відсутнє. Додатково зазначив, що транспортний засібу «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 . Яка не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Даним автомобілем ОСОБА_8 користується особисто, має достатній дохід для придбання даного автомобіля, що підтверджується податковими деклараціями за 2021-2024 роки. Окрім того, ОСОБА_8 має двох неповнолітніх дітей 2025 та 2020 року народження та позбавлення її права користування, належним їй транспортним засобом у значній мірі порушує їх спосіб життя та ускладнює догляд за ними. Додатково долучаю декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , відповідно до яких її дохід за період з 2021 по 2024 рік включно становив: 2021 рік - 317 000 грн.; 2022 рік - 895 000 грн.; 2023 рік - 971 000 грн.; 2024 рік - 1 097 500 грн. Також, дохід ОСОБА_8 підтверджується: договором продажу транспортного засобу Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_4 від 14.01.2023 року

на загальну суму 480 000 грн.; договором продажу № 8048/2024/4885250 від 18.09.2024 року транспортного засобу Audi А4, номерний знак НОМЕР_5 , на загальну суму 820 000 грн. Зазначений у клопотанні автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , яка не є підозрюваною, а отже арешт її майна без доведеної об`єктивної необхідності є неприпустимим втручанням у право власності. Таким чином, подане прокурором клопотання, не відповідає вимогам чинного законодавства України, є формальним, необгрунтованим і таким, що порушує конституційне право на мирне володіння майном.

2021

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № № 0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України.

У ході досудового розслідування встановлена причетність до вчинення зазначених злочинів причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_3 VIN: НОМЕР_2 .

10.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/28575/25-к) проведено обшук транспортного засобу марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема: транспортний засіб марки BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Перелічені вище предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 10.07.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час обшуку майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, з наданих слідчому судді матеріалів клопотання не вбачається.

Прокурор не навів у клопотанні та не надав жодного належного і допустимого доказу, що вилучене під час обшуку майно дійсно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Статтею 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , яка немає жодного процесуального статусу у вказаному провадженні. Крім того, ОСОБА_8 мала достатній дохід для придбання зазначеного транспортного засобу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане свідчить, що всупереч доводам прокурора, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і при вказаних обставинах явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено у ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1