Номер провадження 1-кс/754/1858/25
Справа № 754/8457/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,

в присутності підозрюваного: - ОСОБА_4 ,

за участю захисника: - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному проваджені № 0001642 від 28.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (зі слів), -

В С Т А Н О В И В :

29.05.2025 року слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів, упровадженні слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвіперебувають матеріали кримінального провадження № 0001642 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2025, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні загального коридору 14 поверху, біля квартири АДРЕСА_4 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в останнього виникнув злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, утримуючи у руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості, ззовні схожий ніж, наніс ним один удар в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення живота з наскрізними пораненнями тонкого кишківника та брижі поперечно-ободової кишки, гемоперитонеум.

У рамках вказаного кримінального провадження, 29.05.2025 року о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, на те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також може спробувати перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені вище обставини та підстави свідчать про неможливість запобігання вищевказаних ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання підозрюваного під вартою.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зокрема, у даному випадку немає підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи недоведеність ризиків переховування від органів досудового слідства та суду, впливу на потерпілого і свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому також захисник зазначив, що ОСОБА_4 одружений, має зареєстроване та постійне місце проживання в м. Києві, має захворювання на ВІЛ, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місці соціальні зв`язки.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні в якості свідка допитано ОСОБА_8 , яка показала суду, що вона є дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , на даний час перебувають у процесі розірвання шлюбу. Потерпілого знає, неприязних стосунків з ним не має. Рік тому, мала з потерпілим відносини, чоловік тоді жив у матері. після розірвання стосунків з потерпілим конфліктів не було. З чоловім перебуваємо в шлюбі приблизно 13 років, чоловік хворіє на ВІЧ, надати підтвердження суду не може. 27.05.2025 року з чоловіком були вдома, дивились фото на ноутбуці. Чоловік виходив гуляти із собакою, біля 21.00 на 15 хвилин. з 22.00 до 23.00 до них ніхто не приходив, конфліктів ні з ким не було.

Окрім того, захисник ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України звернувся зі скаргою на незаконність затримання, яке полягає у недотриманні вимог п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки затримання підозрюваного відбулось через значний проміжок часу та не на місці вчинення злочину, а на території іншого приміщення.

Вислухавши думки прокурора, підозрюваного та його захисника, допитавши свідка ОСОБА_8 , дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, наданими слідчим у обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 , раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Підтвердження наявності у підозрюваного ОСОБА_4 захворювання ВІЛ або інших тяжких захворювань, суду не надано. При цьому, суд оцінює критично та не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_8 , так як остання є дружиною підозрюваного, а отже заінтересованою особою у даному кримінальному провадженні.

Вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

Що стосується доводів скарги захисника ОСОБА_5 на незаконність затримання, то слідчим суддею встановлено таке.

Вимогами п. 1 ч. 5 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу з-під варти, якщо орган державної влади чи службова особа, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді.

За результатами судового розгляду беззаперечно було встановлено, що затримання ОСОБА_4 відбулось з підстав передбачених п. 2 ч.1 ст.208 КПК України, оскільки безпосередньо після вчинення злочину потерпілий вказав на особу, яка щойно вчинила злочин. Сплив часу та місце затримання відмінне від місця вчинення злочину, вказують за вжиті ОСОБА_4 заходи переховування від органів досудового розслідування, що не може стати на заваді до затримання особи причетної до вчинення злочину. Час який минув з моменту вчинення злочину до фактичного затримання особи, не дозволяв органам досудового слідства скористатись вимогами ст. 188 КПК України, а саме: звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ч. 3 ст. 206 КПК України регламентовано обов`язок слідчого судді звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не доведе наявність правових підстав для позбавлення особи волі. З огляду на необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстави звільнення останнього з-під варти відсутні, тому клопотання захисту про незаконність затримання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27 липня 2025 року.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання о 05 годині 00 хвилин 28 травня 2025 року.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконність затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Строк дії ухвали - до 24 години 00 хвилин 27 липня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1