печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку відкрите підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000653 від 02.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001334 від 19.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового засідання перебувають об`єднані в одне провадження обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000653 від 02.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 332 КК України, та у кримінальному провадженні №0001334 від 19.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження цього виду запобіжного заходу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 протягом досудового розслідування переховувався від органу досудового розслідування, на виклики слідчого не з`являвся, що підтверджує наявність вказаного ризику; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі свідки та обвинувачені, які обізнані про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, покази яких мають або матимуть значення для встановлення істини у справі. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності, може використати зазначені можливості, навички, а також зв`язки для незаконного тиску на свідків, на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу або примушування до давання вигідних йому показань чи вчинення інших дій; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме побоюючись реальної міри покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі ухилятися від суду за надуманих обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_6 , будучи обізнаним з порядком та алгоритмом дій щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, маючи спільників (з числа інших невстановлених на даний час осіб), може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважав, що єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до обвинуваченого є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила відмовити і визначити обвинуваченому розмір застави. При цьому, захисник послалась на безпідставність і необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, які не підтверджені жодним достовірним доказом. ОСОБА_6 був призваний до ТЦК, а тому не переховувався від органу досудового розслідування, так, він потім втік від ТЦК, а не від слідчого чи суду, а тому не можна вважати, що він переховувався з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, оскільки обвинувачений є військовозобов`язаним, він не зможе виїхати закордон, ризик впливу на свідків не підтвердженим доказами.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника, заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою. Зазначив, що з`явився на виклик до слідчого, а потім його затримали ТЦК, відтак, він не мав фізичної змоги з`явитись до слідчого, про що він повідомляв у переписці месенджером. Ризики наведені прокурором є безпідставними, оскільки він не впливав на свідків, не переховувався і жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню. Крім того, він працює ФОП, сплачує податки, має визначене місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Просив визначити йому заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_7 поклались на розсуд суду.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу, суд виходив з наступного.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, застосований ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2025, спливає 19.06.2025.

При вирішенні клопотання прокурора судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, під час досудового розслідування переховувався, у зв`язку з чим оголошувався у розшук, що мало в подальшому наслідком його затримання та застосування саме такого виду запобіжного заходу. При цьому, обвинувачений не має достатньо міцних соціальних зв`язків, не працює та суспільно корисною працею не займається.

За таких обставин, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи під дією більш м`яких запобіжних заходів, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, продовжити злочинну діяльність, оскільки джерела доходу не має.

Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на будь-який інший, більш м`який за доводами сторони захисту, які не підтверджені жодним доказом, судом не встановлено, оскільки будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, які не зменшилися і були враховані слідчим суддею при обранні і судом при продовженні саме цього виду запобіжного заходу. Інший запобіжний захід не забезпечить обвинуваченому належної процесуальної поведінки та можливості проведення судового розгляду у розумні строки.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів.

Підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави суд, керуючись п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає, оскільки ОСОБА_6 протягом досудового розслідування переховувався від органу досудового розслідування, на виклики слідчого не з`являвся, обов`язки застосованої до нього попередньо застави порушив.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 331, 369, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 серпня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1