Справа № 227/2430/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

захисик ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0000311 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Білозерське, м. Добропілля, Донецької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_5 в тому, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який указами Президента України неодноразово продовжувався, в тому числі указом Президента України від 06 травня 2024 року №3684-ІХ /2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 08 травня 2024 року строком на 90 діб.

17.06.2024 року приблизно 10 годині 30 хвилин ОСОБА_5 проходив повз будинок АДРЕСА_3 та достовірно знаючи, що в першому під`їзді даного будинку знаходиться дитячий велосипед марки «Crasser» 16, в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого вищевказаного майна (крадіжка).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сходового майданчику розташованого між першим та другим поверхом, в умовах воєнного стану, таємно, викрав чуже майно, яке належать ОСОБА_6 - дитячий велосипед марки «Grosser» 16, вартістю 796 гривень 67 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим станом на 17.06.2024 року заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 796 гривень 67 копійок.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5

діяння.

Клопотання прокурора підтримав обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_6 не прибула у судове засідання. Звернулася до суду з заявою про проведення судові засідання без її участі.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до обвинувального акту № 0000311 від 01.07.2024 року ОСОБА_5 17.06.2025 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Вартість викраденого майна складає: 796 гривень 67 копійок.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, статтю 51 викладено в новій редакції.

Новою редакцією частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на І січня звітного податковою року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривні.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 1 січня 2024 року становить 1514 гривень.

З зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 особа підлягає адміністративній відповідальності за крадіжку вчинену у 2024 році, якщо вартість викраденого майна не перевищує 3028 гривень.

Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року, справа №567/507/23, провадження № 51-7110 км 23.

Частиною 1 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Частиною 6 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що зміни до законодавці України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною І статті 5 Кримінального кодексу України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12 вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Висновок суду.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2024 рік з 01 січня 2024 р. складав 1514 грн.

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 х 2 = 3028 грн.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 скоїв злочин 17 червня 2024 року, викрав на загальну суму 796 гривень 67 копійок, що станом на день скоєння злочину складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.), тому на обвинуваченого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З огляду на викладене, суд приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання прокурора - закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого у скоєні діяння, караність якого законом усунено.

Цивільний позов за даним кримінальним провадження не подавався.

Витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням експертизи у даному кримінальному провадженні здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України (висновок судового експерта № СЕ-19/105-24/4673-ТВ від 05.07.2024 року, відповідно якого витрати на проведення експертизи складають 1514 гривень 56 копійок).

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Виходячи із викладеного, суд, керуючись Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», частиною 1 статті 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000311 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно ст. 100 КПК України дитячій велосипед марки «Crosser» 16, - повернути власнику, потерпілій ОСОБА_6 .

Здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок судового експерта № СЕ-19/105-24/4673-ТВ від 05.07.2024 року, відповідно якого витрати на проведення експертизи складають 1514 гривень 56 копійок).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра, шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

09.07.2025