Провадження № 1-кс/317/518/2025
Справа № 317/3776/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000477, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що в провадженні СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000477 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 липня 2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29 липня 2025 року приблизно о 15 годині 54 хвилин працівниками Бердянського РВП під час несення служби на блокпосту З-08 «Лавра», який встановлено по вул. Сонячне шосе в м. Запоріжжя, було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz CLA 250», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої під час поверхневої перевірки транспортного засобу в салоні було виявлено згорток з невідомою речовиною.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вище вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає АДРЕСА_2 .

Слідчим СВ відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 07 серпня 2025 року, в період часу з 10 години 30 хвилин по 11 годину 33 хвилини, на підставі ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 01 серпня 2025 року, проведено обшук автомобілю «Ford» моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 . За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено:

- банківська картка «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 ;

- зіп-пакет з вмістом чотирьох зіп-пакетів з порошкоподібною кристалічною речовиною.

Постановою слідчого від 07 серпня 2025 року тимчасово вилучені в ході проведення обшуку об`єкти визнані речовими доказами, оскільки вони можуть надати змогу встановити обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Необхідність накладення арешту на вище перераховані предмети обумовлено необхідністю збереження зазначених речових доказів в такому ж вигляді, як на момент їх вилучення з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування їх огляду за участі спеціаліста та проведення судових експертиз, для чого потрібний безперешкодний доступ до них фахівців (експертів) під час проведення судових експертиз (досліджень)..

Слідчий та прокурор надали заяви в яких клопотання підтримали, та просить його задовольнити.

Власник майна до суду не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч. 5 ст. 173 КПК України, в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та ч. 2 ст. 167 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, крім того необхідне для проведення необхідних експертиз, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування та розпоряджання ним.

Строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчим не пропущені.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000477, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно яке було тимчасово вилучене в ході проведеного 07 серпня 2025 року обшуку автомобілю «Ford» моделі «Focus»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: зіп-пакет з вмістом чотирьох зіп-пакетів з порошкоподібною кристалічною речовиною; банківську картка «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1