Справа № 489/5801/25
Провадження № 1-кп/489/783/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

15 вересня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000445 від 22.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,-

встановив:

21.04.2025 близько 13:15 год, у світлий час доби, ясну погоду, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по середньозернистому асфальтобетонному покриттю по вулиці Космонавтів, у крайній лівій смузі з двох наявних, зі сторони вул. Електронної в напрямку вул. Троїцької у місті Миколаєві.

Рухаючись в обраному напрямку, наблизившись до будинку №144 по вул. Космонавтів, водій автомобіля Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 11.4, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), із відповідними змінами та доповненнями, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, при виборі швидкості руху в населеному пункті рухався з швидкістю приблизно 70-71 км/год, проігнорував заборону в русі зі швидкістю більше 50 км/год, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, виконуючи маневр виїзду на зустрічну смугу, на дорозі, яка має по дві смуги в одному напрямку, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 Розділу 34 ПДР України, з метою уникнення зіткнення з невстановленим у ході досудового розслідування автомобілем, який перебував у нерухомому стані, в попутному напрямку, мав намір здійснити маневр повороту ліворуч, та надавав перевагу в русі зустрічному транспорту, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя, рани ротової порожнини, перелому альвеолярного відростка фронтальної (передньої) ділянки нижньої щелепи, травматичного видалення зубів нижньої щелепи: 42, 41, 31, 32, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою стійкої втрати загальної працездатності менш ніж на третину.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 11.4, 12.3, 12.4, 12.9 (б) ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заявили клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що він досяг примирення з потерпілим ОСОБА_6 та відшкодував заподіяну йому шкоду.

Потерпілий та його представник у підготовчому судовому засіданні підтвердили, що дійсно потерпілий примирився з обвинуваченим та не має до нього претензій матеріального і морального характеру, а також не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, розуміючи всі наслідки закриття кримінального провадження.

Крім того, судом досліджено оригінал розписки потерпілого про отримання коштів від обвинуваченого в рахунок відшкодування завданої шкоди. Потерпілий підтвердив, що отримував вказані в розписці кошти та власноруч написав розписку.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії необережних нетяжких злочинів та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду. При цьому обвинувачений згідно з вимогою про судимість є несудимим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 286 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження.

Таким чином, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Відповідно до висновку, сформованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Отже, з ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави витрати за проведення судових авто-технічних експертиз №1924-34-25 від 20.06.2025, вартістю 3816,72 грн; №1923-34-25 від 20.06.2025, вартістю 3816,72 грн; №2258-34-25 від 23.06.2025, вартістю 4240,80 грн. та транспортно-трасологічної експертизи № 1925-24-25 від 20.06.2025, вартістю 4240,80 грн.

Загальний розмір витрат на залучення експертів складає 16115,04 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.04.2025 у справі №489/2956/25, підлягають скасуванню після набрання ухвалою законної сили.

Керуючись статтями 284, 286, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0000445 від 22.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Речові докази:

- автомобіль марки «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , - вважати повернутим фактичному володільцю ОСОБА_3 ;

- автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , - вважати повернутим власниці ОСОБА_8 ;

- оптичний диск DVD-R диск з відеозаписом з відеокамер зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Після набрання ухвалою законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.04.2025 у справі №489/2956/25, скасувати, а саме:

- арешт на автомобіль марки "Ford Transit" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_9 та який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_3 ;

- арешт на автомобіль марки "ВАЗ 2107" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , на праві власності належить ОСОБА_8 та який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в сумі 16115,04 грн (шістнадцять тисяч сто п`ятнадцять грн 04 коп.).

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1