Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/409/25
Провадження № 1-кп/475/144/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 р.с-ще Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, с-ща. Доманівка справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 10.12.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хутіра Довгий Мартинівського району Ростовської області рф, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, з базовою середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , та обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24, провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова Вознесенського міськрайонного суду набрала законної сили з 20.02.2024 року про що ОСОБА_3 був ознайомлений.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної вище постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 05.04.2024 о 12:06 год., на автодорозі «Р-75» у напрямку с. Коштове Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення, та за порушення Правил дорожнього руху України щодо нього 23.07.2024р. Доманівським районним судом винесено постанову у об`єднаній справі №475/741/24 провадження №3/475/364/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 40 800 ( сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5(п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 13.05.2024 о 10:00 год., ОСОБА_3 по вул. Шкільна в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 30.05.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у справі №473/2657/24 якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу та 14.06.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у справі №473/2842/24 якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 02.06.2024 о 08:55 год., ОСОБА_3 по вул. Перемоги в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 23.07.2024 Доманівським районним судом винесено постанову у об`єднаній справі №475/741/24 провадження №3/475/364/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 19.07.2024 о 13:30 год., ОСОБА_3 по вул. Будівельній в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху щодо нього 09.10.2024 Доманівським районним судом Миколаївської області винесено постанову у справі №475/938/24 якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 16.09.2024 року о 14:16 год., ОСОБА_3 по вул. Леонова в м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 09.10.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у об`єднаній справі №473/5312/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 28.09.2024 о 14:20 год., ОСОБА_3 по вул. Тімірязєва в м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 14.10.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у об`єднаній справі №473/5555/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 03.10.2024 о 10:00 год., ОСОБА_3 по вул. Київській в м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 18.11.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у об`єднаній справі №473/5636/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 08.10.2024 о 12:40 год., ОСОБА_3 по вул. Соборності в м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 14.10.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у об`єднаній справі №473/5768/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 16.10.2024 о 10:27 год., ОСОБА_3 по вул. Гагаріна в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 15.11.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області винесено постанову у об`єднаній справі №473/6106/24, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Крім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність відносно нього постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 у справі № 473/672/24 провадження №3/473/448/2024 від 09.02.2024, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 02.04.2025 о 18:00 год., ОСОБА_3 по вул. Зелена в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» із д.н.з. « НОМЕР_2 », з ознаками алкогольного сп`яніння, чим вчинив повторно протягом року правопорушення будучи позбавлений права керування транспортними засобами, та за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього 02.04.2025 працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, який направлено до Доманівського районного суду для розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 , за фактом керування ним транспортним засобом 02.04.2025 о 18:00 год. по вул. Зелена в смт. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, однак рішення суду про притягнення його до адміністративної відповідальності на даний час відсутнє, то суд приходить до переконання, що його дії передчасно кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, а тому даний епізод слід виключити з обвинувачення та не враховувати при оцінці доказів.

Прокурор підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 382 КК України, вважаючи, що всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною. Також, вказав, що обвинуваченому слід надати можливість стати на шлях виправлення, просив призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, у виді позбавлення волі та вважає за можливе застосувати до нього дію ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства. Також прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального правопорушеня у порядку провадженняпередбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. Розповів про обставини скоєних злочинів так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що, будучи позбавленим судом права керування транспортними засобами, неодноразово протягом 2024 року керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок. Просив суд суворо його не карати, та врахувати при призначенні йому покарання, що можливості оплатити штраф у нього не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 464/4690/20 (провадження № 51-212км22) висловлено правову позицію про те, що систематичність порушень Правил дорожнього руху свідчить про ухилення особою від виконання судового рішення, що є однією з форм невиконання судового рішення і є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.382 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений та має на утриманні одну малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити ОСОБА_3 передбачене санкцією ч. 1 ст. 382 КК України покарання у виді позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, іншого, передбаченого санкцією вказаної частини статті покарання, а саме у виді штрафу, оскільки вважає його таким, що не призведе до виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та не відповідатиме меті покарання.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_3 призначеного покарання суд враховує, що положення ч. 1 ст. 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, належним чином врахувавши характер вчиненого злочину, відомості про особу винного та інші обставини кримінального провадження, визначити чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання та за наслідком цього прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

За наведеного та враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, яке набуло системного характеру, відомості про особу винного, який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, що свідчить про усвідомлення ним протиправності свого діяння, а також наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 75 КК України й звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 пунктами 2, 4 частини 3 статті 76 КК України.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 1 рік, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано. Підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2, 4 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення».

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази:

-DVDR диск марки «Verbation» об`ємом 4.7 Gb, світлого кольору на якому міститься інформація 2 файли відеозапису з нагрудної відеокамери наряду СРПП ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, щодо складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 за 05.04.2024 у паперовому пакеті №1; DVDR диск марки «Verbation» об`ємом 4.7 Gb, світлого кольору на якому міститься інформація 3 файли відеозапису з нагрудної відеокамери та 1 файл відеозапису з відео реєстратора наряду СРПП ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за 02.04.2025 у паперовому пакеті №2, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий суддя ОСОБА_5