Провадження № 1-кс/752/7325/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0001302 від 14.11.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Конотоп Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,и проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001302від 14.11.2024 . Клопотання погодив прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2024 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , володіючи якостями лідерів, організаторськими здібностями, керуючись корисливими мотивами і прагненням до наживи, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від вчинення особливо тяжких злочинів, діючи всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» шляхом надання послуг у сфері азартних ігор без отримання відповідного дозволу (ліцензії) органу уповноваженого на видання зазначеного дозволу (ліцензії) комісії з регулювання азартних ігор та лотерей (КРАІЛ), вирішили створити організовану групу з метою вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконною господарською діяльністю, направлену на організацію проведення азартних ігор на території міста Києва, до складу якої увійшла зокрема ОСОБА_5 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 була активним учасником організованої групи, відповідно до розподілених ролей виконувала наступні функції «менеджера»: здійснювала пошук нежитлових та офісних приміщень з метою їх оренди та подальшого облаштування в зали гральних автоматів; здійснювала пошук осіб на посаду «адміністраторів», які знаходились у гральних закладах та отримувала грошові кошти від гравців; за вказівками організаторів та співорганізаторів здійснювала контроль конкретними гральними закладами, за грошовими коштами отриманими від гравців в якості «ставки» та грошовими коштами виплаченими гравцям в якості «виграшу», звітувала організаторам про суму грошових коштів отриманих внаслідок діяльності гральних залів; виплачувала учасникам організованої групи, що виконували роль «адміністраторів» та які не входили до складу організованої групи грошові кошти в якості заробітної плати; передавала грошові кошти отримані в якості прибутку від діяльності гральних залів організаторам; отримувала від організаторів організованої групи грошові кошти, що становили відсоток від загальної суми грошових коштів отриманих від діяльності гральних залів.

Також ОСОБА_5 , будучи активним учасником організованої групи, виконувала роль «техніка», діючи за вказівками співорганізаторів здійснювала налаштування комп`ютерної техніки, встановлювала на неї програмне забезпечення (стимулятори азартних ігор), що надавало змогу надавати послуги у сфері азартних ігор.

Учасники створеної ОСОБА_10 та ОСОБА_9 організованої злочинної групи, до складу яких зокрема входила ОСОБА_5 , у період з жовтня 2024 по серпень 2025 року, організували незаконні гральні зали та надавали безпосередній доступ гравцям до комп`ютерного обладнання, що мало програмне забезпечення з симуляції азартної гри, та отримували від гравців грошові кошти в якості «ставки», та отримані грошові кошти у подальшому розподілялись організаторами між всіма учасниками організованої групи.

ОСОБА_5 підозрюється в організації та проведення азартні ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, вчинене організованою групою, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні у їх сукупності.

На обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

На підставі зазначеного слідчий у клопотанні просить застосувати відносно підозрюваноїОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на підозрювану ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, де останній фактично проживає, а саме місто Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечив проти клопотання, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_5 , недоведеність підозри, а також про відсутність ризиків зазначених у клопотанні. Крім того, захисник вказав про непомірність для підозрюваної визначеної стороною обвинувачення суми застави.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0001302 від 14.11.2024.

21.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинила зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів обшуку, протоколів НСРД, протоколів допиту особи залученої до конфіденційного співробітництва, протоколів вручення грошових коштів, протоколів огляду, інших матеріалів, долучених до клопотання.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленоїОСОБА_5 підозри зводяться до оцінки наданих до клопотання доказів щодо їх належності та достатності. Жодного доказу на спростування обґрунтованості підозри сторона захисту не надала.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 могла вчинитизазначений вище злочин.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого їй злочину, особу підозрюваної, не виключає, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, вона може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрювана може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останньою кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує рольОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні та характер злочину у вчиненні якого вона підозрюється (умисний особливо тяжкий корисливий злочин, у складі організованої групи); на переконання слідчого судді ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є доведеними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваної; сімейний стан (заміжня, має на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину); матеріальний стан (непрацююча); раніше не судима.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваної, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотання слідчого не містить викладу обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання прокурором також не було доведено, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам у кримінальному провадженні.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваної, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно частин 1, 2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Також з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження наявна необхідність одночасного покладання на підозрювану обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії обов`язків слід визначити до 21.10.2025 включно.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.10.2025 року, включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 21.10.2025 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури .

Строк дії ухвали до 21.10.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1