У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року

м. Київ

справа № 461/805/25

провадження № 51-1930впс 25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000265 від 12 березня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України, з Галицького районного суду м. Львова до Берегівського районного суду Закарпатської області,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення зазначених матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що обвинуваченим інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, при цьому місцем вчинення двох останніх за часом епізодів злочинної діяльності є м. Берегове Закарпатської області, де обвинуваченими здійснювалося керівництво та відбувалося сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України. Крім того, сторона захисту посилається на те, що місцем проживання ОСОБА_7 є м. Берегове, тому розгляд справи Берегівським районним судом Закарпатської області забезпечить оперативність та ефективність кримінального провадження, а також дотримання розумних строків судового розгляду. До того ж цей суд є найбільш наближеним судом до місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

У запереченні на клопотання прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання.

Заяв про відкладення розгляду клопотання не надходило.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав клопотання, перевіривши матеріали, додані до клопотання, та наведені у ньому доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України зазначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно з інформацією, наданою Галицьким районним судом м. Львова, до цього суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.Судовий розгляд справи по суті не розпочато.

В цьому провадженні злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, з огляду на положення ст. 12 КК України є тяжким.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, наданням засобів, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів; ОСОБА_8 обвинувачується в пособництві в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів.

З об`єктивної сторони склад злочину - незаконного переправлення осіб через державний кордон України - характеризується як злочин з формальним складом. Це означає, що злочин уважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з перерахованих у диспозиції ст. 332 КК України дій, а саме: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво такими діями; 4) сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

З викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця, де саме обвинувачені, за версією органу досудового розслідування, вчинили організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, де керували такими діями та сприяли їх вчиненню. Разом із цим, не зазначено в обвинувальному акті і де саме було припинено протиправні дії, а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Водночас, як видно з обвинувального акту, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалося слідчими СУ ГУНП у Львівській області, обвинувальний акт затверджений прокурором Львівської обласної прокуратури, що віднесено до територіальної юрисдикції Галицького районного суду м. Львова.

Тому обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшов до Галицького районного суду м. Львова за правилами

ст. 32 КПК України.

Крім того, сторона захисту обґрунтовує необхідність направлення матеріалів зазначеного кримінального провадження до Берегівського районного суду Закарпатської області, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 проживає в м. Берегове та цей суд є найбільш наближеним судом до місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до приписів абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Разом із тим, клопотання не містить належного обґрунтування щодо наявності випадків, що є винятковими згідно ст. 34 КПК України, не вказано достатніх відомостей про те, що більшість учасників у цьому провадженні проживає на території, яка відноситься до юрисдикції Берегівського районного суду Закарпатської області.

Так, як видно з клопотання, доданих до нього матеріалів та інформації, наданої Галицьким районним судом м. Львова, у цій справі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 проживають у м. Львові, свідки - у м. Львові, Львівській, Івано-Франківській, Дніпропетровській областях та в м. Тернополі та Києві. Потерпілі у справі відсутні.

Отже, клопотання захисника не містить обґрунтувань того, що розгляд справи саме Берегівським районним судом Закарпатської області забезпечить оперативність та ефективність розгляду кримінального провадження. Не зазначено у клопотанні й будь-якої інформації про неможливість розгляду вказаної справи Галицьким районним судом м. Львова.

При цьому слід зазначити, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області не є винятковими випадками в розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,а питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що клопотання сторони захисту про направлення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з Галицького районного суду м. Львова до Берегівського районного суду Закарпатської області слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000265 від 12 березня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України, з Галицького районного суду м. Львова до Берегівського районного суду Закарпатської області, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3