14 липня 2025 року
Єдиний унікальний № 501/2949/25
Провадження № 1-кс/501/656/25
У Х В А Л А

10 липня 2025 року, м. Чорноморськ

Слідчий суддя Чорноморського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0002778 від 13 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 б/н від 13 грудня 2011 року на все нерухоме майно ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0002778 від 13 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

13 грудня 2011 року постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 .

Заявник зазначає, що на теперішній час в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки слідчим не наведено підстав щодо доцільності накладення арешту на все майно. Арешт майна є неспівмірним з розміром завданої шкоди.

Власник майна та його представник у судовому засіданні підтримали клопотання, надали пояснення на його обґрунтування. Зазначили, що кримінальне провадження у 2014 році було повернуто прокурору для організації додаткового досудового розслідування. Після цього жодних слідчих, розшукових дій у кримінальному провадженні не здійснювалося. Крім того, закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності. Майно потрібне власнику для особистих потреб.

Заступник начальника слідчого відділення про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена, в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій заперечує проти скасування арешту. При цьому, посилається на те, що обставини, зазначені в кримінальному провадженні, потребують встановлення та неупередженого досудового розслідування для прийняття відповідного процесуального рішення, тому орган досудового розслідування не вважає доцільним скасування арешту.

Прокурор про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений, в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна як обмеження права власності, є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеський області здійснюється досудове розслідування № 0002778 від 13 листопада 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що в період з 03 січня по 31 грудня 2010 року, ОСОБА_3 , будучи матеріально-відповідальною особою, умисно, з корисливих спонукань, здійснюючи рух на ввіреному йому транспортному засобі ПАЗ 32054, р/н НОМЕР_1 , за вказаними вище встановленими маршрутами, шляхом завищення фактичних показників пробігу ввіреного йому транспортного засобу, згідно висновку спеціаліста №4-в від 19 січня 2012 року, за результатами розгляду документів ТОВ «Вин Агро» за період з 01 січня 2010 року по 01 червня 2011 року, розтратив ввірене йому майно, пально-мастильні матеріали (бензин маркування А92), тим самим заподіяв шкоду підприємству ТОВ «Вин Агро» на загальну суму 45864,50 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період з 01 січня по 01 червня 2011 року, ОСОБА_3 , будучи матеріально-відповідальною особою, умисно, з корисливих спонукань, керуючи довіреним йому транспортним засобом ПАЗ 32054, р/н НОМЕР_1 , за вказаними вище маршрутами, шляхом завищення фактичних показників пробігу ввіреного йому транспортного засобу, згідно висновку спеціаліста №4-в від 19 січня 2012 року, за результатами розгляду документів ТОВ «Вин Агро» за період з 01 січня 2010 року по 01 червня 2011 року, розтратив ввірене йому майно, пально-мастильні матеріали (дизельне паливо) , тим самим заподіяв шкоду підприємству ТОВ «Вин Агро» на загальну суму 11 992,25 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , за період часу з 03 січня 2010 року по 01 червня 2011 року розтратив ввірене йому майно, пально-мастильні матеріали, (бензин маркування А92), на загальну суму 57856,75 гривень, тим самим заподіяв шкоду підприємству ТОВ «Вин Агро» на вищевказану суму.

13 грудня 2011 рокупостановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 б/н у кримінальній справі № 1 накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося.

В обґрунтування постанови слідчий зазначила, що в ході досудового слідства, цивільний позивач заявив по справі цивільний позов про відшкодування йому завданої матеріальної шкоди.

В той же час, матеріали кримінального провадження містять цивільний позов, поданий 17 січня 2012 року. Тож, на час винесення постанови слідчим не існувало підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_3 .

Крім того, арешт накладений з метою забезпечення цивільного позову на все нерухоме майно ОСОБА_3 , хоча збитки, які згідно відомостей внесених до ЄРДР спричинив ОСОБА_3 , становлять 57856,75 грн. Вказане свідчить про неспівмірність накладеного арешту з розміром завданого ТОВ «Вин Агро» збитку від можливих дій ОСОБА_3 .

Крім того, постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 лютого 2014 року у справі 1/1521/77/12, повернуто кримінальне провадження за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України прокурору для організації додаткового досудового слідства.

Після цього, до дня вирішення питання про скасування арешту були проведені такі слідчі та процесуальні дії: 03 березня 2018 року призначено судову бухгалтерську експертизу, у 2018 році допитано декількох свідків, 23 лютого 2021 року винесено постанову про визначення підслідності. Тобто досудове розслідування практично не здійснюється.

Крім того, 22 травня 2018 року ОСОБА_3 був допитаний у якості свідка. До цього часу у даному кримінальному провадженні йому не було повідомлено про підозру. Вказане відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, виключає можливість накладення арешту на його майна.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за період з 26 лютого 2014 року до дня вирішення питання про скасування арешту, цивільний позивач не звертався до слідчого з жодними заявами чи клопотаннями.

Таким чином, враховуючи мету накладення арешту, яку вказала слідчий у своїй постанові (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення), а також необхідність дотримання розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та враховуючи вказані обставини, слідчий суддя не вбачає потреби у збереженні арешту нерухомого майна, яке є власністю ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене вище, клопотання слід задовольнити.

Також слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що заявник просить скасувати арешт, накладений слідчим ОСОБА_5 . Однак згідно дослідженої у судовому засіданні постанови про накладення арешту, прізвище слідчої, яка накладала арешт - ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 173, 309, 372 КПК України,

П О С Т А Н ОВ И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 б/н від 13 грудня 2011 року у кримінальній справі № 1 (кримінальне провадження № 0002778 від 13 листопада 2014 року) на все нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося, та повернути майно власнику (володільцю).

Копію ухвали вручити (надіслати) слідчому, прокурору та власнику майна.

Зобов`язати слідчого, прокурора після отримання судового рішення про скасування арешту майна негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя