УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року

м. Київ

справа № 752/4014/23

провадження № 51-4370 км 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002909 від 08 грудня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, мешканки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 .

встановив:

За вирокомГолосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року, та призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком та вироком Київського апеляційного суду 28 серпня 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Також цим вироком ухвалено рахувати строк покарання ОСОБА_7 з 08 листопада 2023 року, зарахувавши за правилами ст. 72 КК у строк покарання строк попереднього ув`язнення у період з 31 січня по 07 листопада 2023 року з розрахунку день за день.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду апеляційної інстанції, прокурор ОСОБА_8 оскаржила його в касаційному порядку.

Проте 23 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява прокурора ОСОБА_8 про відмову від касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_5 , яка просила закрити касаційне провадження, захисника ОСОБА_6 , яка не заперечувала щодо закриття касаційного провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_8 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог статей 403, 432 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду.

Прокурор ОСОБА_8 , яка подала касаційну скаргу, таким правом скористалася.

Статтею 432 КПК встановлено, що відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями ст. 403 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 403 КПК, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від скарги, суд своєю ухвалою закриває провадження.

Оскільки до касаційного розгляду було прийнято лише касаційну скаргу прокурора, а інші касаційні скарги відсутні, то колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову прокурора від касаційної скарги і закрити касаційне провадження.

Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року стосовно засудженої ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3