ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1666/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1254/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 187 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

перекладача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003909 від 06.12.2024, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, вірменина, громадянина Вірменії, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно вироку, ОСОБА_10 визнаний винним у тому, що 06.12.2024 приблизно о 18 год. 15 хв., більш точний час встановити не виявилось можливим, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №? 64/2022, строк дії якого було продовжено указом Президента України № 740/2024 з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я особи, діючи з корисливих мотивів, заздалегідь продумавши план вчинення злочину, цілеспрямовано прийшов до приміщення магазину «Агромол» де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Агромол компані», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Михайлика, 3.

Реалізуючи заздалегідь виниклий прямий, протиправний, злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи. ОСОБА_11 шляхом вільного доступу через вхідні двері, увійшов до приміщення вказаного магазину та одразу направився у бік торгівельного прилавку за яким знаходилась продавчиня ОСОБА_12 . Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, оцінивши обстановку, яка склалася, сприятливою для вчинення кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я, тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на ніж, підійшов впритул до ОСОБА_12 та почав демонструвати потерпілій лезо предмету зовні схожого на ніж, при цьому висловлюючи вимогу віддати йому грошові кошти з каси. У свою чергу потерпіла ОСОБА_12 , сприймаючи дії ОСОБА_13 , як реальну загрозу своєму життю та здоров?ю, усвідомлюючи, що останній застосує відносно неї вказаний предмет зовні схожий на ніж, повідомила останньому, що грошових коштів в магазині немає у зв?язку із проведеною інкасацією та наполягала на тому, щоб ОСОБА_11 зупинив свої протиправні дії у зв?язку з наявними в приміщенні магазину відеокамерами та тривожною кнопкою для виклику наряду поліції. Після цього, ОСОБА_11 , усвідомлюючи той факт, що його протиправні дії можуть бути помічені іншими особами, та розуміючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, не бажаючи бути викритим та затриманим за вчинення ним розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 , не заволодівши будь-яким цінним майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Не погодившись з зазначеним вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року змінити, призначити ОСОБА_14 покарання за частиною 4 статті 187 КК України із застосуванням положень статті 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Застосувати положення статті 75 КК України звільнивши ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у скоєні кримінального правопорушення визнавав повністю, щиро розкаявся у скоєному, надав суду покази, щодо обставин кримінального правопорушення, будь-яких тяжких наслідків від дій ОСОБА_11 , не наступило, в зв`язку з тим, що його дії тривали незначний проміжок часу та фактично він їх припинив з власної ініціативи.

Захисник зазначає, що ОСОБА_10 як під час досудового розслідування так і під час судового слідства надавав слідству та суду повні та правдиві покази, щодо скоєного кримінального правопорушення, чим активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Також під час судового розгляду ОСОБА_11 пояснив свої дії складним матеріальним становищем та не можливістю працевлаштування, в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують його особу.

Крім того, апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції було встановлено лише одну обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та були проігноровані такі обставини, як сприяння в розкритті кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу особистих обставин.

Вважає, що враховуючи принципи індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи данні про особу обвинуваченого, враховуючи, що даним кримінальним правопорушенням не було завдано великої шкоди суспільним відношенням та інтересам, існує декілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , та відсутні обтяжуючи покарання обставини, у даному випадку можливо призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом. На думку захисника виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, що в свою чергу надасть останньому можливість довести, що він може бути корисним для суспільства.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та вмотивовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, та призначив покарання відповідно до вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статей 50,65 КК України, врахував особу обвинуваченого, який є громадянином Вірменії, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судимим не був.

Відповідно до статті 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції визнав щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини, судом першої інстанції чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом ухваленого рішення щодо кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, призначення йому певного виду та міри покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання, в межах санкцій частини 4 статті 187 КК України, призначивши ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На думку колегії суддів, саме такий вид і міра покарання буде ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника про не врахування судом першої інстанції, як пом`якшуючої покарання обставини, вчинення ОСОБА_10 злочину внаслідок збігу особистих обставин, сприяння в розкритті злочину, скрутне матеріальне становище обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю роботи, відсутність суспільної шкоди, що могло б слугувати підставою для призначення ОСОБА_11 більш м`якого покарання, відповідно до положень статті 69 КК України, а також звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_10 суду апеляційної інстанції пояснив, що прийшов до магазину «Агромол» саме по гроші, але не зміг вказати для чого вони були йому необхідні, та жодного разу не зазначив про його скрутне матеріальне становище, яке викликане відсутністю роботи.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, що суд апеляційної інстанції приймає до уваги, він вчинив тяжкий злочин проти власності в умовах воєнного стану, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яку потерпіла сприймала як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

На думку колегії суддів, захисником не наведено в поданій апеляційній скарзі обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 злочину, які могли б свідчити про явну суворість призначеного покарання судом першої інстанції.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 та пом`якшення призначеного ОСОБА_10 покарання, або звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статей 69,75 КК України.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той самий строк, з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: