Провадження №1-кп/751/127/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

головуючого судді ОСОБА_2

секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 02.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібровне Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.01.2024 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 249 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та на посаду механіка лісопильного відділення інженерно-технічного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_6 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

02.05.2024 солдату ОСОБА_6 надано звільнення від виконання обов`язків військової служби на 1 добу з вимогою 03.05.2024 прибути до місця служби, визначеного за адресою: АДРЕСА_3 .

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_6 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 03.05.2024 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця служби, визначеного за адресою: АДРЕСА_3 .

02.10.2024 солдат ОСОБА_6 прибув до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 57.

Так, солдат ОСОБА_6 внаслідок нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до місця служби, визначеного за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язки військової служби з 04.05.2024 до 01.10.2024 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу не вживав.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що восени 2023 року його мобілізували, проходив службу у м. Чернігові. Напередодні відправлення на Донецький напрямок, 02.05.2024 надали звільнення на один день. На службу не повернувся без поважних причин, оскільки не може брати зброю. Весь час перебував у селі Дібровне. 02.10.2024 коли їхав у с. Вовчок, поліція зупинила на блок посту. Надалі поїхали до слідчого відділу. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, а його дії кваліфікуються за ч. 5 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. Крім того, судом враховується вік, матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до вчиненого, суд дійшов до переконання про призначення обвинуваченому покарання за ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції вказаної статті.

При цьому, відсутні правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України) або ж звільнення від покарання з випробуванням (ст. 75 КК України), адже Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 встановлено заборону для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України у разі засудження за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинені в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Ураховуючи, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив упродовж іспитового строку за попереднім вироком суду, а тому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.01.2024, виходячи з вимог ст. 72 КК України (при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, сторона обвинувачення не заявляла клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_6 .

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.01.2024, виходячи з вимог ст. 72 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1