ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0001116 за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , подану на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.04.2025 р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.04.2025 р. частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти в сумі 6392,5 Євро та 15900 доларів США, які бути вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на грошові кошти у сумі 12785 євро та 31800 доларів США з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Вважає, що ухвала районного суду є незаконною, необґрунтованою і такою, яка підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що слідчий суддя, встановивши наявність достатніх підстав для накладення арешту, дійшов помилкового висновку щодо визначення обсягу відповідного майна, яке підлягає такому арешту.

Стверджує, що стороною захисту не надано жодних доказів належності вказаних грошових коштів подружжю на праві спільної сумісної власності.

ЄУНСС:727/4445/25

НП:11-сс/822/115/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 309 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Також слідчим суддею залишено поза увагою, що на момент проведення обшуку у відповідному приміщенні, що проводився у вечірній/нічний час перебував/проживав лише підозрюваний ОСОБА_7 , разом із тим в декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, поданої ОСОБА_7 28.03.2025 за 2024 звітний рік, підозрюваним не зазначено будь-якого майна, в тому числі грошових коштів, що б мали статус спільної сумісної власності, лише готівкові грошові кошти, що належать йому на праві приватної власності, а саме 15000 євро та 62000 доларів США, що в свою чергу охоплюють обсяг виявлених та вилучених коштів.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001116 від 11.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Органом досудового слідства встановлено, що 11.04.2025 приблизно о 13 год 20 хв ОСОБА_10 , перебуваючи на території паркувального майданчику в м. Чернівці, по вул. Руській, 248М, діючи умисно, за попередньою змовою з колишнім головою МСЕК №2 ОКМУ «Центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_7 одразу після зустрічі та спілкування із останнім, із корисливих мотивів, одержала від ОСОБА_11 попередньо визначені нею грошові кошти в якості неправомірної вигоди в сумі 7000 Євро, чим довела до завершення взаємообумовлений з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб уповноважених на виконання функцій держави - посадових осіб експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи задля прийняття зазначеними особами позитивного рішення щодо визначення ОСОБА_11 групи інвалідності.

11.04.2025 р. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 12 785 Євро та 31 800 доларів США.

12.04.2025 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, та того ж дня старший слідчий ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено у ході проведеного санкціонованого обшуку.

15.04.2025 р. слідчий суддя своєю ухвалою частково задовольнив вказане клопотання старшого слідчого та наклав арешт на грошові кошти в сумі 6392,5 Євро та 15900 доларів США, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується частково.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як передбачено ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь- якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Отже, висновок слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти, вилучені у ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , є обґрунтованим, ґрунтується на даних про те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Водночас, встановивши наявність достатніх підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов помилкового висновку у частині визначення обсягу грошових коштів, на який слід накласти арешт.

Так, матеріали кримінального провадження не містять, а стороною захисту не надано, будь-яких доказів на підтвердження належності вказаних грошових коштів подружжю на праві спільної сумісної власності.

Крім того, поза увагою слідчого судді залишено те, що у декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, поданої ОСОБА_7 28.03.2025 за 2024 звітний рік, останнім не зазначено будь-якого майна, в тому числі грошових коштів, що б мали статус спільної сумісної власності, лише готівкові грошові кошти, що належать йому на праві приватної власності, а саме 15000 євро та 62000 доларів США, що в свою чергу охоплюють обсяг виявлених та вилучених коштів.

Отже, висновки слідчого судді у цій частині є передчасними, а тому постановлена ухвала підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, як те передбачено п.2 ч.3 ст. 407 КПК України.

Колегія суддів, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , розумність, пропорційність і співрозмірність накладення арешту завданням кримінального провадження вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, а тому подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.04.2025 р. скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 12785 Євро та 31800 доларів США, які були вилучені у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_12