Справа № 396/2453/24
Провадження № 1-кп/396/105/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова, с. Мінжир Котовського району, тимчасово мешкає на території України з 2020 року по посвідці на проживання НОМЕР_1 , громадянина Молдови, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні не має, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
05.05.2024 року, у вечірній час ОСОБА_6 знаходився за місцем свого постійного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , де святкував свято «Великодня» з дружиною ОСОБА_7 , її сестрою ОСОБА_8 з чоловіком ОСОБА_9 , братом ОСОБА_10 та сусідами ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . В цей час присутнім за столом почала телефонувати колишня дружина ОСОБА_10 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і у ОСОБА_6 в телефонній розмові виник словесний конфлікт з останньою. Після цього, близько 21 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 вирішив зустрітися віч-на-віч з ОСОБА_4 , та для цього вирушив за адресою АДРЕСА_2 де вона перебувала в гостях у домоволодінні ОСОБА_13 . Зайшовши на подвір`я вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 побачив ОСОБА_4 в коридорі будинку, і після того як ОСОБА_4 словесно починає його ображати, в нього виникає умисел на заподіяння жінці тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_4 лівою рукою за її праву руку, іншою рукою за задньо-бічну поверхню шиї та з силою потягнув на себе, витягнувши таким чином її з коридору будинку і поштовхом кинув на землю. Після цього, поки ОСОБА_4 перебувала на землі, ОСОБА_6 правою ногою наніс один удар в область спини ОСОБА_4 справа. Коли потерпіла ОСОБА_4 почала підніматися на ноги то обвинувачений ОСОБА_6 наніс два удари обома руками почергово в область спини та по голові.
В результаті нанесених ударів, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців по правій бічній поверхні шиї, саден по задній поверхні грудної клітки справа, ділянки зсаднення у поперековій ділянці зліва, які, відповідно до висновку судової медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснивши що на Пасху в 2024 році до його дружини почала телефонувати ОСОБА_4 , яка ображала по телефону. Це відбувалося протягом тривалого часу. вона телефонувала ще іншим членам сім"ї, провокувала конфлікт. Зважаючи на таку її поведінку, він автомобілем поїхав до ОСОБА_14 , яка на той час перебувала у ОСОБА_15 . Коли приїхав туди, до двору не заходив, лише двічі штовхнув ОСОБА_16 , тілесних ушкоджень не спричиняв. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав в повному обсязі.
Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 пояснила що того дня святкували свято Пасхи. Їй зателефонував колишній чоловік, телефоном почалися образи, були образи з боку родичів чоловіка так і з її боку у відповідь. Після чого вона вийшла у коридор та почула, як під"їхав автомобіль, після чого зайшов ОСОБА_6 , взяв її однією рукою за руку, а іншою рукою - за шию та викинув її з коридора. Потім вдарив по спині двічі, після чого вона впала на бік та скрутилася, а він продовжив наносити удари. Всього наніс хаотично більше п"яти ударів руками та ногами. Потім його відтягнув ОСОБА_17 . На наступний день звернулася до медичного закладу. Мала тілесні ушкодження на шиї, спині, не могла повноцінно користуватися рукою.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що на Пасху в 2024 році потерпіла була у неї вдома. Ввечері ОСОБА_4 у веранді з кимось розмовляла по телефону, почула надворі якийсь шум. Коли вийшла, то побачила, як потерпіла присіла під забором, а ОСОБА_18 її бив руками та ногами. Після чого вона забігла в хату та погукала свого чоловіка, сама залишилася в будинку. Коли через деякий час вийшла на вулицю, там побачила ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_9 пояснив що на Пасху до його дружини та присутніх почала телефонувати потерпіла, яка ображала телефоном. Після цього ОСОБА_21 поїхав до потерпілої, а через 5 хвилин і вони поїхали за ОСОБА_22 . Самого конфлікту між потерпілою та ОСОБА_23 не бачив.
Допитаний свідок ОСОБА_24 пояснив, що на Пасху у них вдома була в гоятях потерпіла ОСОБА_25 . Ввечері він пішов відпочивати а ОСОБА_16 залишилася з його дружиною. Через деякий час його погукала дружина, він вийшов на подвір"я та побачив що ОСОБА_16 стояла зігнута, а ОСОБА_21 наносив удари хаотично руками в область тулуба, голови. Він підбіг та припинив це.
Свідок ОСОБА_7 під час судового розгляду пояснила що самого конфлікту між ОСОБА_6 та потерпілою не бачила, коли вона приїхала на місце щоб запобігти конфлікту, бійка вже відбулася.
Під час судового розгляду були досліджені наступні письмові докази:
- відповідно до висновку експерта № 33 від 06 травня 2024 року, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців по правій бічній поверхні шиї, саден по задній поверхні грудної клітки справа, ділянки зсаднення у поперековій ділянці зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження по задній поверхні грудної клітки утворилися внаслідок однієї або більше травматичної дії тупим (тупими) предметом (ами) з різко обмеженою контактуючою поверхнею. Інші ушкодження утворилися внаслідок не менш двох травматичних дій тупим (ми) предметом (ами), в ушкодженнях відобразилися загальні ознаки тупих предметів, індивідуальні ознаки травмуючого предмету в ушкодженнях не відобразилися.(а.п. 33-34)
- під час слідчого експерименту 18.06.2024 року свідок ОСОБА_24 детально пояснив та продемонстрував, як ОСОБА_21 наносив удари ОСОБА_4 (а.п. 60-64)
- під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_4 18.06.2024 року змістовно пояснила та продемонструвала, як їй наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.п. 54-59)
Відповідно висновку експерта № 98/92/33 від 12.12.2024 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , могли утворитися за обставин, зазначених потерпілою під час проведення слідчого експерименту від 18.06.2024 року. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , могли утворитися за обставин, зазначених свідком ОСОБА_24 під час проведення слідчого експерименту від 18.06.2024 року
Беручи до уваги, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом», що зводиться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, враховуючи приписи статті 94 КПК України, суд вважає, що стороною обвинувачення достатньо переконливо і послідовно доказано інкриміноване обвинувачення, яке ґрунтується на проаналізованих вище неспростовних презумпціях факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які включають неспростовані стороною захисту об`єктивні дані про обставини, що прямо вказують про вчинення обвинуваченим діяння, яке підпадає під ознаки кримінально караного та можуть слугувати підтвердженням існування частини об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення. Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведена поза розумним сумнівом.
За таких обставин, застосовуючи принцип змагальності сторін та диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, спосіб і механізм вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також винуватість у його умисному скоєнні саме обвинуваченим.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою.
Невизнання обвинуваченим вини в повному обсязі, суд розцінює як спробу зменшити передбачену законом кримінальнуї відповідальність за вчинене та його позиція спростовується дослідженими доказами в їх сукупності, зокрема: показаннями потерпілої, свідків, такі свідчення узгоджуються між собою, та не протирічать висновкам судово - медичних експертиз, протоколам проведення слідчих експериментів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , який заподіяв потерпілій умисне легке тілесне ушкодження, необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено. Зазначено в обвинуваченні як пом"якшуюча покарання обставина - щире каяття судом такою не враховується, оскільки обвинувачений частково визнав свою вину, будь - яких дій, які могли б свідчити про його щире каяття не вчиняв.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є проступком, дані про особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, згідно довідок лікарів на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст.129 КПК України).
При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої, оскільки останній обвинувачений спричинив легкі тілесні ушкодження, що призвело до вимушеності лікування, певних змін у її житті та негативно позначилося на моральному та психологічному стані потерпілої.
Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.
Запоьіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. 125 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 394 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень
Запобіжний захід не обирати.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
- медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 , яку передано під розписку про зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ,
- оптичний диск з відеозаписом зі службового відеореєстратора від 05.05.2024 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1