ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3038/25 Справа № 171/1835/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

05 вересня 2025 року суддя Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000019 від 01.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.07.2025 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000019 від 01.05.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України щодо ОСОБА_3 .

Вказаним вироком ОСОБА_3 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2025 р., призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Призначено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 р. та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Вирішено питання щодо початку строку відбування покарання; запобіжного заходу; долі речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_3 ставить питання про зміну вироку через невідповідність призначеного судом йому покарання, просить призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та врахувати його стан здоров`я.

Перевіркою апеляційної скарги встановлені обставини, які унеможливлюють відкриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);

2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, який є організатором злочину, не може бути укладена у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за винятком випадку укладання угоди на підставі пункту 2 цієї частини та за умови викриття ним іншого організатора корупційного кримінального правопорушення або кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Імперативні вказівки цих процесуальних норм щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 2 ст. 473 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд призначив ОСОБА_3 покарання у виді і у розмірі, які було узгоджено сторонами угоди, у присутності захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

Згідно правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2023 року по справі №947/10464/21, відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Статтею 398 КПК України передбачено, що, отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 КПК України і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 КПК України. Зокрема, крім випадків оскарження обвинуваченою вироку на підставі угоди про визнання винуватості з інших підстав, ніж призначення судом покарання, більш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, а також ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди.

Зазначений перелік меж і підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено, є вичерпним.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує вирок з підстав, які не передбачені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

За таких обставин, виходячи із вимог, передбачених ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті апеляційного провадження обвинуваченому ОСОБА_3 належить відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000019 від 01.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2