Номер провадження: 11-сс/813/1518/25
Справа № 505/923/25 1-кс/505/1118/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської обл. від 25.07.2025 якою в межах к/п № 0000200 від 16.03.2025 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Ізмаїл Одеської обл., громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту до 22.09.2025

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави, відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочин, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та був застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком до 22.09.2025, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, такою, що суперечить приписам Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства з таких підстав:

- неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 через 3 тижні після події злочину вчиненої щодо неї, внаслідок спричинених їй моральних страждань здійснила спробу самогубства;

- слідчий суддя належним чином не врахував обґрунтованість підозри, поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та наявність доведених органом досудового розслідування ризиків;

- ОСОБА_7 раніше вчиняв умисний тяжкий злочин, пов`язаний із порушенням порядку несення військової служби та був звільнений від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби, що характеризує його як особу, яка не виправдала надану йому довіру з боку суспільства і держави та продовжив вчиняти протиправні дії;

- відповідно до приписів ст. 616 КПК України, законодавцем передбачено спеціальний вид звільнення осіб з під варти для подальшого проходження військової служби. Винятками для такого звільнення с вчинення злочинів, що передбачені ст. 152 КК України, а отже, злочини даної категорії віднесені до окремого виду та потребують утримання особи під вартою.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.07.2025 та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_12 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України при обставинах, які викладені у клопотанні слідчого.

Питання стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні зазначеного злочину в апеляційному порядку сторонами кримінального провадження не оскаржується, внаслідок чого апеляційний суд доходить переконання, що така підозра є обґрунтованою та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Водночас, колегія суддів критично сприймає пояснення підозрюваного з приводу того, що статеві відносили з потерпілою ОСОБА_11 відбувалися на добровільній основі, оскільки зазначені доводи спростовуються поясненнями самої неповнолітньої потерпілої та довідкою про результати проведення опитування підозрюваного з використанням поліграфу.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування перевірка обґрунтованості підозри здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав можливої причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування.

Апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування іншого запобіжного заходу з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні доведено існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає основне покарання лише у виді позбавлення волі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, водночас звільнений від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби;

- здійснювати незаконний вплив на потерпілу, її законного представника та свідків, анкетні відомості та місце проживання яких йому відомі.

У цьому контексті апеляційний суд також враховує наслідки, яких зазнала неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 , яка внаслідок спричинених їй фізичних та моральних страждань, через три тижні після події злочину, вчинила спробу самогубства.

Той факт, що з моменту подій та оголошення ОСОБА_7 про підозру, останній не переховувався від органів досудового розслідування та не впливав на потерпілу та свідків у зазначеному кримінальному провадженні, на переконання апеляційного суду не свідчить про відсутність вищезазначених ризиків у подальшому.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ст.ст. 17, 19 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, жодна дитина не може бути об`єктом незаконного посягання на її честь і гідність; держава вживає всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.

За приписами ст. 34 цієї Конвенції встановлено, що держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційним судом встановлено підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено із застосуванням насильства до неповнолітньої особи, що відповідає практиці ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Колегія суддів враховує, що жоден із визначених КПК запобіжних заходів не є покаранням, водночас наголошує на підвищеному рівні суспільної небезпеки інкримінованого злочину, яка визначається не лише посяганням на статеву свободу або статеву недоторканість особи, а й заподіянням шкоди іншим суспільним відносинам та соціальним цінностям нормальному фізичному й психічному розвитку дітей і підлітків, здоров`ю, честі і гідності особи.

Насамкінець, апеляційний суд враховує фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, його підвищену суспільну небезпеку, умисний характер, наявність ризиків, відомості про особу підозрюваного, який раніше вчиняв умисний тяжкий злочин, пов`язаний із порушенням порядку несення військової служби та був звільнений від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби, водночас підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та приходить до висновку про те, що потреби досудового розслідування та суспільний інтересах на даному етапі провадженні виправдовують застосування безальтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення застави, в межах строків досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської обл. від 25.07.2025, якою в межах к/п №0000200 від 16.03.2025 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту до 22.09.2025 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_13 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 21.09.2025 включно в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваного ОСОБА_7 негайно затримати в залі суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Організацію виконання ухвали апеляційного суду в частині затримання та доставки підозрюваного ОСОБА_7 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4