МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 171/2524/25

Провадження № 1-кс/210/1500/25

29 серпня 2025 року

Слідча суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання слідчого Відділення поліції №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , поданого в кримінальному провадженні, внесеному 04 липня 2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000181, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , одружений, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчій судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий, за погодженням прокурора, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому, просив його задовольнити, враховуючи що кримінальні правопорушення, які інкримінуються підозрюваному належать до категорії особливо тяжких, додактво зазначив, що строк досудового розслідування спливає 04 вересня 2025 року, наразі адвокату та підозрюваному вручені копії клопотань про продовження строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що органами досудового розслідування не проведена психіатрична ескпертиза, просив суд застосувати до його підзахисного альтернативний запобіжний захід у вигляді домашньго арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виклад обставин та правова кваліфікація

У провадженні ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000181 від 04.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який послідовно неодноразово безперервно продовжувався.

Останній раз Указом Президента України № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 4356-ІХ від 16.04.2025.

Органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 10.03.2022, громадянин України ОСОБА_4 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «солдат».

Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи стрільцем-снайпером 3-го механізованого відділення 1 механізованого взводу 3-ої механізованої роти другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Солдат ОСОБА_8 , підозрюється в тому, що незважаючи на викладені вище положення Дисциплінарного статуту ЗСУ, усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставинах.

Так, 03.07.2025 приблизно о 23:10 годині 2025 року стрілець-снайпер 3-го механізованого відділення 1 механізованого взводу 3-ої механізованої роти другого механізованого батальйону солдат ОСОБА_4 перебував в спальній кімнаті, в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_9 , який перебуває у званні «солдат» на посаді номеру обслуги 1-го кулеметного відділення кулеметного взводу 2-гого механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , де в них виникла суперечка.

Під час цієї суперечки, у ОСОБА_4 , на ґрунті раптових неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство громадянина України ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, близько о 23:15, знаходячись в спальній кімнаті, в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій людині, бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив з автоматичної зброї АКС-74 серійний номер № 1681054 1 постріл в область черевної порожнини громадянину України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: сліпе проникаюче вогнепальне кульове поранення живота, яке починається вхідноюраною на шкіряних покровах на передній поверхні черевної стінки ліворуч, на відстані 1,0см від передньої умовної серединної лінії тіла та 5,0см вище від верхнього краю пупка та 103,0см вище від підошвової поверхні стопи до нижнього її краю, з напрямком ранового каналу спереду назад, зверху-вниз, зліва-направо, з ушкодженням по ходу ранового каналу м`яких тканин живота, проникає в черевну порожнину, з ушкодженням сальника, клубового відділу тонкого кишківника, 4-ого поперекового хребця та між хребцевого диску в проекції 3,4-ого поперекових хребців, та сліпо закінчується стороннім тілом (деформованою кулею) в м`яких тканинах поперекового відділу спини праворуч, довжина ранового каналу не менше 20,0см.

Вогнепальне поранення живота прижиттєве, виникло безпосередньо перед настанням смерті в результаті пострілу з якогось вогнепального пристрою, спорядженого набоєм з поодиноким снарядом (оболонковою кулею), яка в цей момент володіла значною кінетичною енергією (швидкістю) і пробивною дією, мала округлу форму в поперечному перерізі та діаметр близько 5,0мм. Постріл було здійснено через перешкоду, якими могли бути предмети одягу. Ознак пострілу з близької відстані (впритул) при дослідженні рани не виявлено (акт судово-медичного дослідження №63-мк від 24.07.2025 року).

При контактно-дифузійному дослідженні клаптя шкіри з раною, вилученого з трупа, були виявлені сполуки заліза (ІІ) та міді (акт судово-медичного дослідження №62-мк від 24.07.2025 року).

За своїм характером вогнепальне поранення відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, за ознакою, як такі, що небезпечні для життя у момент їх спричинення. Між його наявністю та настанням смерті встановлено причинно-наслідковий зв`язок.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 03.07.2025, приблизно о 23:15 годині, перебуваючи в спальній кімнаті, в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою. У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 набув статус підозрюваного, оскільки 04.07.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками: вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно із статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження. Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 1 статті 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать не лише про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 3, 5 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри

Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбачених частиною 1 статті 115 КК України за ознаками: вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_4 до події кримінального правопорушення підтверджується дослідженими слідчою суддею матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, проткало особистого обшуку та огляду речей, висновком експерта, проткало допиту підозрюваного, протокол допиту потерпілого, іншими матеріалами у їх сукупності.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 115 КК України є обґрунтованою та підтверджується матеріалами досудового розслідування, які досліджені слідчою суддею.

Щодо ризиків

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до особливо тяжких злочинів і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, самовільно залишити місце служби, що само по собі утворює склад іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 407-408 КК України.

Стороною обвинувачення доведено наявність обставин:

- які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, та ці ризики виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України);

- які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідча суддя погоджується, що на теперішній час продовжують існувати ризики того, що:

- підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Ризик втечі слідча суддя оцінює у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними.

Даний ризик підтверджується суворістю можливого покарання, мінімальна межа якого становить сім років, безперешкодно змінити місце постійного мешкання, залишити межі України, що свідчить про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Також достатньо обґрунтованим є ризик незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки свідками у вказаному кримінальному провадженні є співслужбовці ОСОБА_4 , тому слушними є доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний зможе застосувати психологічний тиск, залякування або чинити погрози.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, відповідно останній є суб`єктом статті 407-408 КК України, та усвідомлюючи, що санкція частини 1 статті 115 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі з мінімальною межою 7 років, та може стати на шлях ухилення відвійськової служби .

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 у разі застосування менш м`якого запобіжного заходу, може не лише ухилятись від суду, а й може вчинити інші кримінальні правопорушення. Слідча суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор. Крім того, існують об`єктивні чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Крім того, існують об"єктивні чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (у строк до 04.09.2025 року), зокрема продовжити строк досудового розслідування, призначити судово-психіатричну експертизу, провести слідчий експеримент, тощо.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Підозрюваному не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, так як останній полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби, ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації та підлягає постійному візуальному контролю з метою запобіганню вище встановлених ризиків.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування та руху кримінального провадження.

Приймаючи до уваги положення статтей 178 та 199 КПК України та досліджені в судовому засіданні матеріали, зважаючи на обставини та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідча суддя не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання або у зміні запобіжного заходу. Тому клопотання в цій частині слід задовольнити.

Між тим, згідно з частиною 3 статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи наведене, слідча суддя вбачає обґрунтованим тримання під вартою на строк, що не перевищує граничні строки досудового розслідування, тобто до 04 вересня 2025 року.

На підставі пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 6 статті 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого Відділення поліції №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , поданого в кримінальному провадженні, внесеному 04 липня 2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000181, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань (№3)" під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Копію даної ухвали направити до ДУ "Криворізька установа виконання покарань (№3)"- для відома та виконання, вручити захиснику, підозрюваному, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29 серпня 2025 року о 16 год. 15 хв. в залі судового засідання №7 Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Слідча суддя: ОСОБА_1