Справа № 275/511/25
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Брусилів Житомирської області, українки, громадянки України, яка депутатом та інвалідом не являється, розлученої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження голови Брусилівської селищної ради Житомирської області № 188-к від 01.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначена на посаду начальника служби у справах дітей Брусилівської селищної ради, згідно поданої заяви, з 01.08.2022 року та згідно цього ж розпорядження, останній присвоєно тринадцятий ранг посадової особи місцевого самоврядування, посада, якої віднесена до шостої категорії класифікації посад а органах місцевого самоврядування.

Згідно до посадової інструкції затвердженої розпорядженням селищного голови Брусилівської селищної ради № 182 від 26.12.2020 на начальника служби у справах дітей покладено наступні права та обов`язки:

п.2.1. - здійснює керівництво службою, забезпечує виконання покладених на службу завдань, визначає ступінь відповідальності її працівників.

п. 2.2. - вивчає напрямки у роботі, яка стосується дітей, їх соціального захисту, сприяння фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку дітей, запобігання дитячої бездоглядності та профілактики правопорушень серед дітей на території селищної ради.

п. 2.5. - організовує і здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Забезпечує контроль за виконанням договору прийомними батьками (батьками-вихователями), а також умови проживання, виховання прийомних дітей та вихованців дитячих будинків сімейного типу. Здійснює контроль за цільовим використанням коштів передбачених на утримання вказаної категорії дітей.

п. 2.9. - організовує і проводить разом з іншими структурними підрозділами виконавчого органу Брусилівської селищної ради, Брусилівським відділенням поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області заходи щодо соціального захисту дітей, виявлення причин, що зумовлюють дитячу бездоглядність та безпритульність, запобігання вчиненню дітьми правопорушень.

п. 2.11. - перевіряє стан роботи із соціально-правового захисту дітей у закладах для дітей, у тому числі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, спеціальних установах для дітей усіх форм власності, стан виховної роботи з дітьми у навчальних закладах, за місцем проживання, а також у разі необхідності - умови роботи працівників молодше 18 років на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності.

п. 2.22. - готує доповідні записки, проекти наказів начальника служби, розпоряджень селищного голови з питань, що стосуються його компетенції.

п. 2.31. - організовує здійснення моніторингу діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

п. 4.4. - залучає фахівців інших структурних підрозділів виконавчого комітету селищної ради, підприємств та організацій, за згодою їх керівників, для розгляду питань, що належать до компетенції служби.

п. 4.10. - відвідує дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, перебувають на профілактичному обліку в службі, за місцем їх проживання, навчання і роботи, вживати заходів щодо соціального захисту дітей.

п. 4.12.- порушує в судовому порядку питання в межах своєї компетенції.

п. 4.15. - має право на соціальний та правовий захист відповідно до свого статусу.

Також ч. 3 ст. 18 КК України визначено, що службовою особою є особа, яка постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймає в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційного розпорядчих чи адміністративно господарських функції, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноваженим органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноваженим органом, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_5 являється службовою особою, що обіймає в органах місцевого самоврядування посаду, пов`язану із організаційного розпорядчою діяльністю.

Так, 05.03.2025 рішенням виконавчого комітету Брусилівської селищної ради №2918 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 та службою у справах дітей Брусилівської ТГ подано позов до суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 .

Після цього, 05.05.2025 на підставі наказу начальника служби у справах дітей Брусилівської ТГ №107 від 05.05.2025, близько 12.30 начальником служби ОСОБА_5 спільно з керівником служби соціальної роботи КУ «Центру надання соціальних послуг» Брусилівської селищної ради ОСОБА_7 , практичним психологом КУ «Центру надання соціальних послуг» Брусилівської селищної ради ОСОБА_8 та фахівцем із соціальної роботи КУ «Центру надання соціальних послуг» Брусилівської селищної ради ОСОБА_9 , здійснено виїзд за місцем проживання сім`ї ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , що є батьком ОСОБА_10 з метою вилучення дитини з сім`ї.

Під час спілкування ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із ОСОБА_6 , на територію домоволодіння зайшла ОСОБА_4 співмешканка ОСОБА_6 разом із малолітньою ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаний день час та місці, почувши про мету приїзду вказаних вище осіб, почала висловлюватися грубою брутальною лайкою на їх адресу, утримуючи малолітню ОСОБА_10 за руку, тим самим перешкоджаючи їхній службовій діяльності.

В той час, як ОСОБА_5 стала між ОСОБА_4 та малолітньою ОСОБА_10 , з метою виконання своїх службових обов`язків та рішення виконавчого комітету Брусилівської селищної ради № 2857 від 13.02.2025 щодо вилучення дитини із сім`ї, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень службовій особі органів місцевого самоврядування ОСОБА_5 у зв`язку з її службовою діяльністю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень службовій особі органів місцевого самоврядування, перешкоджання нормальній роботі начальника служби у справах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_4 05.05.2025 близько 13 години перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 безпідставно, з хуліганських мотивів, нанесла один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_5 .

В результаті чого ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: саден на чолі, на правому крилі носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.350 КК України.

28.05.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якою потерпіла з одного боку та обвинувачена з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 5 ст. 305 КК України, обвинувачена визнала себе винною у скоєному. Сторонами угоди узгоджене покарання за ч. 2 ст. 350 КК України у виді трьох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. Також в угоді сторонами підтверджено добровільність її укладення, їх обізнаність з процесуальними наслідками її укладення, визначеними ст. ст. 394, 473 КПК, з правами обвинуваченого, визначених ст. 474 КПК, та з наслідками невиконання угоди, визначених ст. 476 КПК.

Угода про примирення направлена до суду разом з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила свою згоду на затвердження угоди про примирення, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, про те, що їй роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди про примирення судом, просила угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Підтвердила визнання обставин вчинення правопорушення та вказала про щире розкаяння у скоєному. Вказала, що виховує малолітню дитину свого колишнього чоловіка, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та повідомила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідні кримінальні правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, судових витрат у провадженні не має, заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди про примирення.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, згідно вимог частин 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом також встановлено, що укладання угоди про примирення між потерпілою стороною та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_4 згідно вимог статті 12 КК України є нетяжким злочином, у якому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 469 КПК України може бути укладена угода про примирення.

Під час перевірки угоди встановлена відповідність її змісту вимогам ст. 471 КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом враховано відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що обвинувачена ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не має непогашених судимостей, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину у скоєному визнала та щиро розкаялася.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України та умов угоди є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення в судовому засіданні та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 350 КК України.

Також з врахуванням особи обвинуваченої, який має на утримані малолітню дитину, обставин, що пом`якшують покарання та умов угоди наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_4 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання, та є найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, арешт на майно не накладався, судові витрати відсутні, підстав для його обрання не вбачається.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 травня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000056 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій, прокурору.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України, прокурор чи потерпілий мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1