ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/192/25 Справа № 712/4636/25 Категорія: ст.ст.176,182 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, працюючої, не заміжньої, підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження № 0000002 від 05 січня 2023 року, звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 908 400 грн. відносно ОСОБА_7 , 26 березня 1974 року, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, із покладенням на неї таких обов`язків: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/чи роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , та судовим експертом Черкаського відділення КНДІСЕ ОСОБА_25 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2025 року вказане клопотання - задоволено частково та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України терміном до 28 травня 2025 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , та судовим експертом Черкаського відділення КНДІСЕ ОСОБА_25 ..

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, зазначила про те, що визначений судом розмір застави, перебачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 грн. здатний у повній мірі забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, наявним фактичним обставинам кримінального провадження та тим обставинам, які встановлено під час розгляду вказаного клопотання, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_9 та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 908 400 грн. з покладенням на неї обов`язків, вказаних у клопотанні.

В обґрунтування вимог прокурор, зокрема, посилається на те, що слідчим суддею залишено без належної оцінки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що є, на його думку, достатнім стимулюючим фактором для підозрюваної переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 розлучена, жодних осіб на утриманні не має, що дає підстави вважати про відсутність в неї сталих зв`язків з Україною, що, на його думку, актуалізує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду за кордон.

Таким чином, приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя, на думку прокурора, не в повній мірі врахував наявні обставини, чим допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки застава в меншому розмірі (454 200 грн.), визначена слідчим суддею, не здатна належним чином забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрювана ОСОБА_7 також подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, просить ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, одержаною у порядку та строки, визначені ч. 9 ст. 135 КПК України;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із тими свідками та експертом, що зазначені у клопотанні слідчого;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обгрунтовуючи в апеляційній скарзі свої вимоги, ОСОБА_7 зазначає про те, що слідчим суддею не було звернуто увагу на невідповідність даного клопотання вимогам п.5 та п.6 ч.1 ст. 184 КПК України, так як у клопотанні взагалі відсутнє посилання на відповідні докази та конкретні матеріали, що підтверджують наявність кожного наведеного слідчим у цьому клопотанні ризику.

Зазначає, що прокурором не було доведено наявність ризику у вигляді можливості переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, та не було спростовано доводи захисту з цього приводу.

Окрім цього, ОСОБА_7 звертає увагу апеляційного суду та просить врахувати її позитивні характеристики за місцем проживання і роботи, добру репутацію, що підтверджується відповідними письмовими доказами, доданими до заперечення захисника.

Крім того, просить врахувати, що має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим вимушена постійно лікуватися та проходити медичні обстеження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити його скаргу та відмовити в задоволенні апеляційної скарги підозрюваної ОСОБА_7 , пояснення підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просила задовольнити подану нею апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

В ході розгляду клопотання щодо застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави, вищенаведені вимоги закону слідчим суддею було дотримано.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років з конфіскацією майна.

За версією органу досудового розслідування, точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, однак не пізніше 03 листопада 2022 року, службова особа завідуюча КДЛ Лікарні ОСОБА_7 , будучи достовірно проінформованою щодо наявності державного бюджетного фінансування, адресованого Лікарні, як виконавець злочинної групи, повідомила членам групи ОСОБА_26 та ОСОБА_27 про існування можливості вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням бюджетними грошовими коштами при закупівлі Лікарнею медичних виробів у Товариства за завищеними цінами, згідно раніше розробленого плану вчинення злочинів. Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доказами.

28 березня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя дослідила матеріали провадження, вислухала пояснення учасників судового розгляду, а також врахувала дані про особу підозрюваної та дійшла обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з правильністю визначення слідчим суддею розміру застави з таких міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшла висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується фактичними обставинами справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшла обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого ій кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ризик можливого незаконного впливу на свідків, ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, вік, майновий та сімейний стан підозрюваної, дійшла висновку про недоведеність слідчим та прокурором наявності достатніх підстав для визначення підозрюваній застави у розмірі 908 400 грн., у зв`язку з чим вважала за можливе визначити ОСОБА_7 заставу в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК, а саме 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 454 200 грн.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза його втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, колегія суддів не вбачає.

Отже, слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн., який, на переконання колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю інкримінованого їй кримінального правопорушення, є обґрунтованим.

Колегія суддів не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі, про що зазначено в апеляційній скарзі підозрюваної, оскільки встановлені обставини у кримінальному провадженні свідчать про наявність обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення даного кримінального провадження у виді обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у визначеному слідчим суддею розмірі.

Також, підозрювана просила в апеляційній скарзі обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як того просить підозрювана, не буде в достатній мірі гарантувати виконання ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Викладені в апеляційній скарзі підозрюваної ОСОБА_7 доводи про необґрунтованість повідомленої їй підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Слідчим суддею при оцінці ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду вірно враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі доведення її вини.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано зазначено про те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України допускає призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що свідчить про наявність зазначеного у клопотанні слідчого ризику можливого переховування підозрюваної ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у разі необрання запобіжного заходу, матиме реальну можливість змінити місце проживання, що зумовлює необхідність застосування запобіжного заходу для запобігання непроцесуальної поведінки підозрюваної.

Щодо ризику можливого незаконного впливу на свідків, слідчий суддя заначила, що даний ризик доведений органом досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 тривалий час працювала завідуючою клініко-діагностичної лабораторії, у зв`язку з чим має реальну можливість впливати на них для уникнення кримінальної відповідальності.

Також доведено ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 не було надано жодних пояснень та показань з приводу кримінального провадження та повідомленої їй підозри, що може також свідчити про можливі наміри ввести слідство в оману.

Колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків, зокрема наявність постійного місця проживання, позитивних характеристик, освіти, стан здоров`я, а також приймає до уваги те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, проте, з урахуванням вищевказаних обставин, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, як того просили підозрювана та захисник, оскільки менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

Перевіривши доводи прокурора,викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів також вважає їх такими, що не є достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність визначення підозрюваній на даному етапі досудового розслідування розміру застави у сумі 908 400 грн., та вважає такі доводи не обґрунтованими належним чином.

При цьому, колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини «Істоміна проти України» від 13.01.2022, згідно з п. 32 якого «…Суд вважає, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, завданої заявнику не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі його спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції».

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді та вважає, що розмір застави, визначений підозрюваній ОСОБА_7 , повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на неї процесуальних обов`язків. Цей розмір повинен бути таким, щоб загроза його втрати утримувала б підозрювану від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом обов`язків, забезпечувала її належну процесуальну поведінку та не була надмірною.

На переконання колегії суддів, застава в розмірі 908 400 грн., яку просить визначити сторона обвинувачення, є завідомо непомірною для підозрюваної, тим більше такий розмір обґрунтовується прокурором, без урахування положень однієї із загальних засад кримінального провадження презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, регламентованої ст. 17 КПК України, та практики Європейського суду з прав людини.

Визначаючи заставу в розмірі 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень із покладенням на підозрюванувідповідних процесуальних обов`язків, слідчий суддя в повній мірі врахувала вимоги ст. 182 КПК України і прийшла до обгрунтованого висновку про недостатність даних, які б свідчили про наявність підстав для застосування застави в більшому розмірі.

Колегія суддів також приймає до уваги той факт, що на момент перегляду ухвали слідчого судді прокурором не надано і до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваної або порушення ОСОБА_7 покладених на неї слідчим суддею процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та підозрюваної слід відхилити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418,419,422, 532 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4