Справа № 711/6014/25
Номер провадження 1-кп/711/471/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001410 від 17.04.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одружений, утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, учасником бойових дій, депутатом, інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являється, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 19.03.2020 Краматорським міським судом м. Краматорськ за ч.1, ч 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки;

- 25.03.2021 Краматорським міським судом м. Краматорськ за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань, назначених вироком Краматорського міського суду Донецької області від. 19.03.2020 вироком Краматорського міського суду Донецької області від 09.04.2020 більш суворим покаранням, назначеним даним вироком, остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Зараховано частково відбуте покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08.04.2020 з 18.02.2020 до 24.03.2021 року;

- 17.12.2019 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 ст. 76 КК України, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 08.04.2020 Краматорським міським судом м. Краматорськ за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 09.04.2020 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 08.04.2021 Краматорським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2019 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 25.03.2021 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2019 року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців;

- 25.03.2021 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Краматорського міського суду Донецької області від. 19.03.2020, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08.04.2020 року, вироком Краматорського міського районного суду Донецької області від 09.04.2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, зараховано строк тримання під вартою з 18.02.2020 року до 24.03.2021 року;

- на розгляді Індустріального районного суду м. Харків перебуває обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0001630 від 25.10.2023 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України, наступне судове засідання призначено на 22.08.2025;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 31.03.2025 приблизно з 19 год. 06 хв. по 19 год. 27 хв., перебуваючи в адміністративних межах міста Черкаси, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений на 90 діб Указом Президента України №26/2025 від 14.01.2025 та затверджений Верховною Радою України, шляхом вільного доступу, використовуючи пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту у АТ «Укрсиббанк», що належить потерпілій ОСОБА_6 та яку ОСОБА_5 знайшов за адресою: бульвар Шевченка, 345 у м. Черкаси, вчинив крадіжку грошових коштів, здійснивши безконтактну оплату за придбання товарів у магазинах міста Черкаси, а саме:

- 31.03.2025 о 19 год 06 хв. розрахунок за товар в магазині «Pavilion 62», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 78 гривень 50 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 10 хв. розрахунок за товар в магазині «Pavilion 62», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 78 гривень 00 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 15 хв. розрахунок за товар в магазині «Шарм», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 72 гривень 50 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 17 хв. розрахунок за товар в магазині «Казка», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 307 гривень 00 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 19 хв. розрахунок за товар в магазині «Казка», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 270 гривень 00 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 20 хв. розрахунок за товар в магазині «Казка», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 1 370 гривень 00 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 21 хв. розрахунок за товар в магазині «Казка», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 762 гривень 00 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 22 хв. розрахунок за товар в магазині «Казка», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 168 гривень 00 копійок;

- 31.03.2025 о 19 год 27 хв. розрахунок за товар в магазині «Шарм», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 345 на суму 1 861 гривень 50 копійок.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4 967 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні, та надав наступні покази. Точної дати і часу він не пам`ятає, він знайшов пластикову банківську карту і вирішив перевірити чи є на ній кошти. В магазину, за якою адресою не знає він здійснив нею розрахунок на товар і коли пройшла оплата, він вирішив нею користуватись і поки не закінчились кошти чи можливо її заблокували оплачував товар в різних магазинах. Вину свою визнає в повному обсязі та щиро сердечно розкаюється. Просив не позбавляти його волі, а надати можливість довести своє виправлення. Обіцяв на протязі місяця повністю відшкодувати завдану шкоду потерпілій.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, вислухавши думку прокурора, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні, умисні злочини, неодружений, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, на консультативному та диспансерному нагляді у лікаря нарколога не перебуває, амбулаторну психіатричну допомогу у лікаря психіатра за місцем проживання не одержує, вину визнав, щиро розкаявся, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та осудив свою поведінку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та з урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробовуванням, згідно ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 349, 368-371, 374,615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Згідно з положеннями п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази, а саме:

один диск марки DVD-R1 16X 4,7 GB для лазерних систем зчитування з чотирма файлами у форматі «mp4», а саме: magazinsharm_01, magazinsharm_02, magazinsharm_03, magazinsharm_04 зберігається при матеріалах кримінального провадження приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1