Справа № 752/2865/25
Провадження №: 1-кп/752/1607/25
У Х В А Л А

Іменем України

06.05.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0003541 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 в режимі аудіозв"язку,

встановив:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, за наступних обставин: ОСОБА_3 07.12.2024 року об 11 год. 17 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Hyundai» модель «Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в світлий час доби по чистому, мокрому асфальтобетонному дорожньому покритті прибудинкової території житлового будинку за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 112, порушуючи вимоги 2.3(б, д), та 10.9 ПДР України, здійснював рух заднім ходом по прибудинковій території, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та своєчасно не зреагував на її зміну, чим створив небезпеку та перешкоду іншим учасникам руху і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка стояла на проїжджій частині прибудинкової території житлового будинку за вищевказаною адресою, що призвело до тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля марки «Hyundai» модель «Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам п.п. 2.3(б, д), та 10.9 ПДР України.

Порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 2.3(б, д), та 10.9 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, оскільки він відшкодував шкоду та примирився з потерпілою. ОСОБА_3 вказав, що відшкодував потерпілій завдані збитки та примирився з нею, наслідки закриття справи з даних підстав розуміє, також розуміє, що закриття провадження у зв`язку з примиренням не є реабілітуючою обставиною.

Потерпіла ОСОБА_5 на аудіозв"язку повідомила, що вона примирилась з обвинуваченим, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, оскільки той відшкодував завдані їй збитки в повному обсязі, проти закриття справи не заперечує.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо задоволення заявленого клопотання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з даних обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно слів потерпілої їй в повній мірі відшкодовані завдані збитки, претензій не має, просить справу закрити.

Враховуючи те, що у справі наявні всі обов`язкові елементи, перелічені у ст.46 КК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не є злісним порушником Правил дорожнього руху, негативно ставиться до наслідків своїх необережних дій, а також з огляду на те, що він має постійне місце проживання, розуміє наслідки такого закриття справи, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити.

Враховуючи вимоги ч. 9 ст. 100 КПК України, відповідно до яких під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд повинен вирішити питання щодо речових доказів, вказане питання у даному провадженні підлягає вирішенню згідно закону.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеній у постанові від 17.06.2020 (справа №598/1781/17), КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в тому числі, й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, а також те, що закриття провадження на підставі ст. 46 КК України не є реабілітуючою підставою, суд вважає що процесуальні витрати підлягають стягненню із ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284, 363, 369, 370, 372 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

постановив:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0003541 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Речові докази по справі: транспортний засіб марки «Hyundai» модель «Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити за належністю власнику.

Стягнути із ОСОБА_3 , документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 6058,24 грн. на користь держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1