Провадження №11-сс/801/662/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № 0000057 від 17.03.2023 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року клопотання задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 19 години 35 хвилин 11 жовтня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 11 жовтня 2025 року.

Згідно клопотання слідчого встановлено наступне.

ОСОБА_8 призваний 15.03.2022 на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №57 (по стройовій частині) від 15.03.2022 старшого солдата ОСОБА_8 , зараховано до списків особового складу та на усі види забезпечення і призначено на посаду понтонера понтонного відділення понтонного взводу 2 понтонно-мостової роти 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №93 (по стройовій частині) від 29.03.2024 старшого солдата ОСОБА_8 , призначено на посаду понтонера понтонного відділення понтонного взводу понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, на особливий період, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

17.03.2014 ОСОБА_10 Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжений та триває по даний час.

Старший солдат ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год. 00 хв. проводиться шикування особового складу та о 18 год. 00. хв. завершується робочий день.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.03.2025 у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_8 виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_8 в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, 09.03.2025 самовільно залишив тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи у не встановленому місці, до 12.08.2025 коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим фактично припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_8 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення військової частини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року скасувати, призначити ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою з правом внесення застави в мінімальному розмірі.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 мотивовано тим, що в своєму клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі лише допустили можливість, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків чи перешкоджати досудовому розслідуванню.

Таким чином, недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітнього сина п`яти років, має статус учасника бойових дій, нагороджений відзнакою міністра оборони « ІНФОРМАЦІЯ_4 », раніше не судимий, щиро кається та визнає вину.

В матеріалах клопотання не наведено жодного доказу неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні при обранні відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, щодо підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати домашній арешт, оскільки підозрюваний визнає свою вину, сприяє слідству у розкритті злочину, дає покази, щиро розкаюється, нагороджений командиром військової частини НОМЕР_1 за сумлінне

виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, старанність, розумну

ініціативу, бездоганну військову дисципліну в період з 27.12.2022р. по 31.12.2022р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого у шлюбі з ОСОБА_12 , що вказує на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України прокурор не наводить та не підтверджує.

Одночасно при винесенні оскаржуваного рішення суд не в повній мірі врахував фактичні обставини передбачені положеннями ст. 178 КПК України, зокрема стан здоровя підозрюваного ОСОБА_8 у якого діагностовано варикозну хворобу лівої нижньої кінцівки, висхідний тромбовлебіт ВПВ та МПВ лівої нижньої кінцівки, ХВН І ст. (перевідний епікриз №10512 додається),також згідно довідки від 10.01.2024р. лікарем-хірургом рекомендовано стаціонарне лікування в КНП «Баштанська багатопрофільна лікарня».

На думку захисника, зважаючи на наявні обставини справи при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо визначити розмір застави.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав думку захисника, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

В кримінальному провадженні № № 0000057 внесеного до ЄРДР 17 березня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177, 178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні передбаченого ст.407 КК України злочину, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував вік, стан здоров`я, сімейний, матеріальний стан, вид діяльності підозрюваного ОСОБА_8 , який є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та з урахуванням положень ст. 176 КПК України застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд.

Доводи захисника ОСОБА_6 щодо можливості застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту суперечать положенням ст. 176 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Положеннями ст. 176 КПК України чітко визначено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому слідчим суддею прийнято законне та обгрунтоване рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2,258-258-6,260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Аналізуючи наведені вище вимоги ст. 183 КПК України в контексті дискреційних повноважень суду визначати чи не визначати розмір застави, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному кримінальному провадженні визначення можливості внесення застави суперечитиме обставинам кримінального правопорушення, відповідно до вимог КПК України, не відповідатиме засадам кримінального провадження та особливому характеру справи, оскільки таке правопорушення вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії з боку росії проти України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисників.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4