Справа № 536/1840/23
Провадження №1-в/524/109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчук в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання начальника Автозаводського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшло подання начальника Автозаводського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до подання встановлено, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.09.2023, ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 296 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на 2 роки. В період іспитового строку засуджений вчасно з`являється для реєстрації. Однак за період перебування на обліку, останній притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 19.09.2023 за ч.2 ст. 122 КУпАП, 08.06.2024 за ч.1 ст. 122 КУпАП, 04.08.2024 за ч.5 ст. 121 КУпАП. Просили суд вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування засудженого ОСОБА_5 призначеного покарання вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.09.2023.

В судовому засіданні представник органу пробації подання про скасування іспитового терміну та направлення в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_5 підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Окрім цього пояснила, що на день розгляду подання засуджений прибуває на явки за встановленим графіком. Щодо інформації про притягнення до адміністративної відповідальності, то вона дійсно надійшла до органу пробації з запізненням.

В судовому засіданні прокурор не підтримав подання органу пробації про направлення звільненого ОСОБА_5 від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання органу пробації, пояснив, що на даний час він ніяких умов іспитового строку не порушує, до адміністративної відповідальності не притягався, на реєстрацію з`являється вчасно.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Згідно з ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання,призначеного вироком.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 КПК України.

Згідно з ч. 2ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цимкодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробовуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Нормами ч. 4 ст. 166 КВК України встановлено, що невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

У судовому засіданні встановлено, що 21.10.2023 до Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області надійшов вирок для виконання відносно ОСОБА_5

07.11.2023 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, встановлено періодичність явки до органу пробації.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами особової справи засудженого, що останній за період іспитового строку, встановленого вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.09.2023, виконував сумлінно обов`язки, встановлені ст. 76 КК України, тобто, періодично з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації жодного разу не порушивши явку; повідомляв уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджав за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За час іспитового строку засуджений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Втім, як зазначено в поданні Автозаводського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області області, отримано відомості про вчинення засудженим адміністративних правопорушень, а саме: 19.09.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України, стосовно чого 19.08.2024 було відібрано пояснення та оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 04.08.2024 за ч. 5 ст. 121 КУпАП України, стосовно чого 07.04.2024 було відібрано пояснення та оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 08.06.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, інформація щодо якого до органу пробації надійшла 07.07.2025, стосовно чого 07.07.2025 було відібрано пояснення та оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Щодо вчинених адміністративних правопорушень, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України (у чинній редакції) у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається, засудженого ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 122, ч.5 ст. 121 КУпАП, що не є адміністративними правопорушеннями, що посягають на громадський порядок, а є адміністративними правопорушеннями, передбаченими Розділом ІІ Главою 10 КУпАП і віднесені до адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

На підставі викладеного та з урахуванням особи засудженого, який сумлінно виконує обов`язки, що встановлені йому відповідно до ст. 76 КК України вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, керуючись засадами справедливості, що поряд з правами та свободами людини визнаються найвищими цінностями й визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд приходить до висновку, що вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання є передчасним.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Автозаводського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6