УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року

м. Київ

справа № 552/2642/24

провадження № 51-1837 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 28 березня 2025 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до мобільного телефону «Iphone 16 pro», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , із можливістю його вилучення та копіювання файлів, зображень, відеозаписів, особистих листувань, у тому числі за допомогою програмного забезпечення «WhatsApp», «Telegram», «Viber», «Skype» та інших, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2024 року за №0000013.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 28 березня 2025 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до мобільного телефону.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій він просить скасувати вказану ухвалу від 06 травня 2025 року через допущене, на його думку, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги, мотивує тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про неможливість оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 28 березня 2025 року та безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України. Вважає, що постановлення оскарженої ухвали слідчого судді не передбачено кримінальним процесуальним законом, а тому суд апеляційної інстанції був не вправі відмовити в перевірці її законності, зважаючи на вимоги статей 7, 9, 24 КПК України, та з огляду на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюєтьсяв апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, статтею 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Разом з тим, цією статтею не передбачено оскарження ухвали слідчого судді, якою надано тимчасовий доступ до мобільного телефону.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Водночас, якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження (ухвала об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18).

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції під час судового розгляду, з огляду на положення статей 307, 309, 392 КПК України встановив, що апеляційну скаргу було подано на рішення слідчого судді, яке не підлягає апеляційному оскарженню, та враховуючи правову позиціювикладену в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/18), дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Що стосується доводів касаційної скарги ОСОБА_4 , щодо можливості перевірки судом апеляційної інстанції законності оскаржуваної ухвали слідчого судді від 28 березня 2025 року з огляду на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду, то вони є необґрунтованими.

Предметом дослідження та оцінки у наведених у касаційній скарзі ОСОБА_4 справах була можливість апеляційного перегляду рішень слідчого судді, які не містяться у переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, але які прийняті поза межами повноважень слідчого судді, передбачених чинним КПК України. Зокрема, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Тобто, вказана правова позиція стосується можливості перегляду лише тих ухвал слідчого судді, які відсутні в переліку ст. 309 КПК України, та постановлення яких взагалі не передбачено кримінальним процесуальним законом.

Тоді як ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 28 березня 2025 року постановлена з урахуванням положень статей 159-166 цього Кодексу, тобто в межах компетенції слідчого судді.

Слід також зазначити, що адвокат ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_4 вже звертався до Верховного Суду з аналогічною касаційною скаргою на вказане судове рішення. Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 травня 2025 року ОСОБА_5 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку,

що обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а із касаційної скарги та наданої до неї копії судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому, враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3