Провадження 1-в/337/89/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Корольовського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Житомирській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 240 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

в с т а н о в и в:

Начальник Корольовського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Житомирській області ОСОБА_5 , звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з клопотанням в порядку ст. 80 КК України.

Подання обґрунтовано тим, що вироком Хортицького райнного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 року ОСОБА_4 , було засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили і був направлений на виконання.

29.06.2023 року особова справа на засудженого ОСОБА_4 надійшла на виконання до Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, і в цей же день була прийнята до виконання.

18.07.2023 року засуджений ОСОБА_4 прибув до Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, де йому були роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання та попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено, що згідно зі ст.37 КВК України він зобов`язаний додержуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України. Крім того роз`яснено, що час щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання у виді громадських робіт, а також те, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття (документально підтверджені). Також гр. ОСОБА_4 був ознайомлений про те, що згідно ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння про що від засудженого було відібрано письмову підписку, анкету, пояснення, складено довідку про проведення бесіди. Також було встановлено, що ОСОБА_4 являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

20.12.2023 року гр. ОСОБА_4 надав витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 №293 від 12.10.2023 р. та припис, згідно яких встановлено, що останнього направлено до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби з 13.10.2023 р.

20.12.2023року направлено подання відносно гр. ОСОБА_6 про зупинення виконання вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 у зв`язку із проходженням військової служби за призовом під час мобілізації, до його звільнення з військової служби. 07.02.2024 ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя вказане подання залишено без задоволення.

25.11.2024року надійшов витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_3 №35 від 20.10.2023 про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

В період проходження військової служби солдат призваний по мобілізації ОСОБА_4 не має можливості відбувати покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 з причин, що не залежать від його волі.

Станом на 03.06.2025 рок з дня набрання чинності вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 сплинуло 02 роки 07 місяців 28 днів.

На підставі ч. 1ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

У судове засідання представник ДУ "Центр пробації" не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами, просить подання задовольнити.

Прокурор, щодо питання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , у вигляді 240 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не заперечував.

Засуджений ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали провадження та подання, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 року, що ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт.

Згідно витягу з наказу № 35 від 20.10.2023 року солдат ОСОБА_4 призовом під час мобілізації зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та проходить військову службу по теперішній час.

З моменту винесення вироку і станом на 03.06.2025 року з дня набрання чинності вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 року сплинуло 02 роки 07 місяців 28 днів.

Згідно вимог ч. 1ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 , від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

Керуючисьст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Корольовського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Житомирській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2022 року за ч. 2 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1