УХВАЛА

08 травня 2025 року

м. Київ

справа № 203/5529/23

провадження № 51-1692 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника цивільного відповідача - ТОВ «Автотранссервіс» ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

установив:

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року, визнано винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Також цим вироком суд вирішив цивільні позови, зокрема, позовні вимоги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , задовольнив частково, стягнув з ТОВ «Автотранссервіс» на користь кожного позивача по 379 900 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_5 , та представника цивільного відповідача - ТОВ «Автотранссервіс» ОСОБА_9 залишено без змін.

До суду касаційної інстанції звернувся представник цивільного відповідача - директор ТОВ «Автотранссервіс» ОСОБА_4 з касаційною скаргою, у якій порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у частині вирішення цивільного позову.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що скаргу представника цивільного відповідача належить залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Як убачається із змісту касаційної скарги, представник цивільного відповідача, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів та стягнення з ТОВ «Автотранссервіс» на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 379 900 грн кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди, яке було залишене апеляційним судом без змін, порушує питання про перегляд зазначених рішень у касаційному порядку.

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, не врахував конкретні обставини кримінального провадження, зокрема факт порушення потерпілою правил дорожнього руху, що, на його думку, є підставою для скасування судових рішень або їх зміни шляхом зменшення розміру відшкодування.

Проте, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, представник цивільного відповідача посилається на норми ч. 1 ст. 1167 ЦК України, які передбачають вину як підставу для відповідальності за відшкодування, одночасно просить скасувати судові рішення або зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, що свідчить про суперечливу позицію щодо наслідків касаційного розгляду.

У суді апеляційної інстанції представник цивільного відповідача наводив доводи щодо неврахування судом першої інстанції конкретних обставин кримінального провадження, що могли вплинути на розмір відшкодування, однак у касаційній скарзі зазначає суперечливе обґрунтування і не вказує конкретні підстави, з яких не погоджується з ухвалою апеляційного суду.

Зокрема, належить звернути увагу представника цивільного відповідача, що посилання у касаційній скарзі на положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України мабуть є помилковими, оскільки спірні правовідносини у цьому кримінальному провадженні пов`язані із заподіянням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, у яких відповідальність настає незалежно від вини, натомість у суді апеляційної інстанції питання про неналежного відповідача скаржник не порушував.

При цьому, представник не наводить інших норм матеріального права для обґрунтування касаційної скарги, що свідчить про відсутність належної правової аргументації.

Вимоги представника цивільного відповідача про скасування судових рішень без зазначення наслідків касаційного розгляду та одночасно їх зміну не відповідають повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним ст. 436 КПК України, а також таке суперечливе формулювання вказує на неузгодженість правової позиції скаржника.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу належить залишити без руху, встановивши представнику цивільного відповідача десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції ОСОБА_4 необхідно підтвердити, що він не пропустив цей строк.

Щодо клопотання представника цивільного відповідача про зупинення виконання вироку колегія суддів зазначає, що вирішення цього питання можливе лише у разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника цивільного відповідача - ТОВ «Автотранссервіс» ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху, встановивши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3