Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2665/25
Номер провадження 1-кс/711/748/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

володільця майна - підозрюваного ОСОБА_4

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0000469 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження №0000469 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, вказуючи, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено для подальшого збуту, тобто продажу, шляхом «закладок», який зберігали за місцем фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2025 під час оперативної закупки, близько 18 год. 06 хв., ОСОБА_8 вів переписку з оператором в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_9 », який очолювала та керувала ОСОБА_7 , де ОСОБА_8 замовив наркотичний засіб метадон. Після чого, о 18 год. 08 хв., останній отримав повідомлення про необхідність оплати на банківську картку « НОМЕР_1 » грошових коштів в сумі 1600 грн. Потім ОСОБА_8 здійснив оплату на вказану суму, сфотографував квитанцію про оплату та надіслав оператору в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_9 ». У свою чергу вказаний оператор, о 19 год. 06 хв., надіслав повідомлення із поясненням місця знаходження «закладки» «Сумгаитская 14 подъезд 3 в урне пачка Лаки страйк в ней 4», яку на передодні заклав ОСОБА_4 .

У подальшому, під час проведення оперативної закупівлі ОСОБА_8 , в цей же день, перебуваючи поблизу входу до під`їзду №4 по вул. Сумгаїтська, 14 в м. Черкаси у сміттєвому баку виявив та забрав придбану ним «закладку», у вигляді пачки сигарет «Lucky Strike» із вмістом кристалічної речовини.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-25/4781-НЗПРАП від 26.03.2025 кристалічні речовини, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0.585 г.

Продовжуючи свої злочинні дії, 27.03.2025 повторно, під час оперативної закупки, близько 10 год. 49 хв., ОСОБА_8 вів переписку з оператором в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_9 », який очолювала та керувала ОСОБА_7 , де ОСОБА_8 замовив наркотичний засіб метадон. Після чого, о 12 год. 37 хв., останній отримав повідомлення про необхідність оплати на банківську картку « НОМЕР_2 » грошових коштів в сумі 800 грн. ОСОБА_8 здійснив оплату на вказану суму, сфотографував квитанцію про оплату та надіслав оператору в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_9 ». У свою чергу вказаний оператор, о 14 год. 20 хв., надіслав повідомлення із поясненням місця знаходження «закладки» «Героев Майдана 2 подъезд 1 в урне пачка Честер в ней 2», яку на передодні заклав ОСОБА_4 .

У подальшому, під час проведення оперативної закупівлі ОСОБА_8 , в цей же день, перебуваючи поблизу входу до під`їзду №1 по вул. Героїв Майдану, 2 в м. Черкаси у сміттєвому баку виявив та забрав придбану ним «закладку», у вигляді пачки сигарет «Chesterfield» із вмістом кристалічної речовини.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-25/4927-НЗПРАП від 28.03.2025 кристалічні речовини, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0.295 г.

27.03.2025 ОСОБА_4 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, фактичний час затримання 14 годин 38 хвилин.

Так, під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України у останнього було вилучено наступні речі: банківські картки: «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 .

28.03.2025 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вище перераховані речі визнано речовими доказами, оскільки останні відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Слідчий вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів підозрюваному ОСОБА_4 жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самим власником, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні).

Окрім того, не виключено, що на вилучені банківські картки перераховувалися грошові кошти за збуті наркотичні засоби, а в мобільному телефоні наявна інформація про осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, переписки щодо постачання та збуту наркотичних засобів та інше.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою повного, всебічного досудового розслідування, для збереження речового доказу і недопущення передачі іншим особам шляхом заборони розпорядження та/або користування, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до слідчого судді та просив накласти арешт на мобільний телефон та банківські картки, вилучені в ході проведення 27.03.2025 особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав викладених в ньому та долучених до нього матеріалів кримінального провадження. Додатково зазначив, що причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, в тому числі за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій. 27.03.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час якого органом досудового розслідування проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 , та банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 . Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони мають важливе значення для проведення подальших слідчих дій, так як в них може бути наявна інформація щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень. Також, слідчий вказував, що органу досудового розслідування необхідно провести огляд телефону з метою встановлення наявності в ньому інформації щодо вчиненого злочину, а також встановлення інших обставин кримінального правопорушення. Вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на банківські картки могли перераховуватись грошові кошти за збуті наркотичні засоби, а в мобільному телефоні може міститись інформація про осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, переписка щодо постачання та збуту наркотичних засобів, а також інші відомості, що мають значення для досудового розслідування, тому з метою збереження речових доказів на вказані речі необхідно накласти арешт.

Володілець майна - підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на речі, вилучені в ході проведення, під час його затримання, особистого обшуку, а саме на мобільний телефон «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 , та банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, однак зауважив, що для перевірки факту надходження коштів досліджуються банківські рахунки, а не банківські картки.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000469, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.307 КК України.

За версією органу досудового розслідування, до вчинення зазначених кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_4 , якого 27.03.2025 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.03.2025 в період часу з 14 год. 39 хв. до 17 год. 04 хв., органом досудового розслідування під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 , та банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 .

28.03.2025 старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами, згідно якої мобільний телефон «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 , та банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 , визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вони можуть бути знаряддями та засобами вчинення кримінальних правопорушень, а також можуть зберігати відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 27.03.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, клопотання про арешт майна направлено до суду 28.03.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, судом встановлено, що вилучені 27.03.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України: банківські картки: «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 , - є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки мають значення для проведення подальших слідчих та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки банківські картки мають значення для проведення подальших слідчих дій шляхом їх дослідження, можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій, а детальний огляд та аналіз вилученого мобільного телефону, що міг бути використаний як засіб вчинення кримінальних правопорушень, що розслідується органом досудового розслідування, надасть можливість з`ясувати всі обставини кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що наявність чи відсутність інформації, що має значення для кримінального провадження на вилученому мобільному телефоні буде оцінено органом досудового розслідування чи слідчим суддею вже після проведення огляду зазначеного пристрою, у рамках вказаного кримінального провадження чи під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

З огляду на обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на вилучене в ході проведення 27.03.2025 особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, майно з метою збереження речових доказів, а саме на: банківські картки: «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 .

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0000469 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 26.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469, з метою збереження речового доказу, на майно, вилучене в ході проведення 26.11.2024 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

- банківські картки: «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; «Альфа-Банк» № НОМЕР_5 ; «Монобанк» № НОМЕР_6 ; «А-Банк» № НОМЕР_7 ,

- мобільний телефон марки «Redmi» IMEI №1: НОМЕР_8 , IMEI №2: НОМЕР_9 .

Заборонити розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити учасникам судового процесу.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1