Справа № 761/2557/25
Провадження № 1-кс/761/2371/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Біляївка Первомайського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у місті Києві та Київській області, зі слів раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000244,

установив:

20.01.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вх. № 5941) клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000244.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий ОСОБА_6 зазначає про таке.

Так, слідчими СВ Шевченківського УП ГУ НП у міста Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 17.01.2025.

Нагляд у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 не пізніше 16 год. 15 хв. 17.01.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на фоні раніше вжитих спиртних напоїв, у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , вступив в словесний конфлікт з раніше знайомим йому, ОСОБА_7 .

У ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_5 , не пізніше 16 год. 15 хв. 17.01.2025, на фоні раніше вжитих спиртних напоїв, перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , не пізніше 16 год. 15 хв. 17.01.2025, перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, відшукав простирадло та взяв його у руки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 не пізніше 16 год. 15 хв. 17.01.2025, на фоні раніше вжитих спиртних напоїв, перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , утримуючи простирадло в руках, накинув його на шию ОСОБА_7 та маючи значну перевагу у фізичній силі і усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, почав затягувати простирадло на шиї потерпілого та в подальшому зав`язав його на вузол, тим самим позбавив його можливості дихати, що призвело до смерті останнього

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17.01.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

18.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами в їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.01.2025, за адресою: АДРЕСА_2 , яким зафіксовано місце вчинення злочину, а також виявлено та вилучено речові докази;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомила, що 17.01.2025, після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішов до своєї кімнати відпочивати та приблизно через 30-40 хв. до нього прийшов ОСОБА_5 , який повідомив про те, що вбив свого товариша. Зайшовши до кім. № 1 він виявив труп ОСОБА_7 з намотаним простирадлом на шиї потерпілого, після чого викликав поліцію. ОСОБА_5 до прибуття поліції перебував оряд з ним;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розповів про обставини події та свою вину визнав;

- лікарське свідоцтво про смерть № 010-256 від 18.01.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала у зв`язку з механічною асфіксією;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґгрунтовує їх у клопотанні.

Водночас слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.01.2025 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених, а також вважає, що також наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував у задоволенні клопотання. Зазначив, що його підзахисний перебував у дружніх відносинах з потерпілим, оскільки останній протягом декількох днів вживав алкогольні напої, накинувся на підзахисного з ножем. У подальшому, ОСОБА_5 , на його думку, перевищив межі необхідної оборони, умислу заподіяти смерті в нього не було, самостійно викликав швидку медичну допомогу, весь час перебував на місці. Крім того, висловлює бажання участі в слідчому експерименті. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 17.01.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу слідчого слідчого відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 , 17.01.2025 о 19:29 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

У подальшому, 18.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Разом із цим, слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на цей час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Водночас обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому, враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що може спонукати останнього до вчинення спроби ухилитися. Ризик переховування від правосуддя обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема суворістю передбаченого покарання у разі визнання його вини, що передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, про який зауважив прокурор у судовому засіданні, зокрема перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишається існувати та вірогідність їх настання є досить високою. Крім того, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування наразі триває, проводяться слідчі дії.

Також під час надання оцінки наявності вказаних ризиків, слідчим суддею також враховується, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» із урахуванням продовження строку дії правового режиму, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, його процесуальну поведінку, обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, зокрема зневажливе ставлення підозрюваного до норм моралі та поведінки у суспільстві, вчинення інкримінованого кримінального правопорушення під час дії воєнного стану на території України, в стані алкогольного сп`яніння, який спричинив загибель людини, реакцію суспільства і соціальні наслідки, а також потенційну можливість вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, в цьому випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки, а тому не може бути безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини;

А тому, враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в цьому випадку у межах цього кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави має забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Більше того, такий запобіжний захід не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тобто оцінка необхідності застосування до певної особи запобіжного заходу має індивідуальний характер.

Під час судового розгляду не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

З урахуванням вимог ч.ч. 3, 5 ст. 115, ч. 1 ст. 197 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, тобто до 17.03.2025 включно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити терміном на 57 (п`ятдесят сім) днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 березня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1