Справа № 487/2640/24
Провадження № 1-кс/487/1315/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 протиправною щодо неповернення ОСОБА_4 тимчасово вилученого майна у вигляді мобільного телефону «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 , арешт з якого було скасовано ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 17.01.2025. Зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 , вилучений 16.07.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001668 від 14.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 16.07.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 17.01.2025, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2024 на майно в рамках кримінального провадження № 0001668, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме на: мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 .

Разом з цим, станом на день подання скарги мобільний телефон володільцю не повернуто, що завдає майнових збитків скаржнику, у зв`язку із чим заявник звернувся до слідчого судді з даною скаргою в порядку статті 303 КПК України.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001668 від 14.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 16.07.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 17.01.2025, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2024 на майно в рамках кримінального провадження № 0001668, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме на: мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 .

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до часини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із частиною третьої статті 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За змістом ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином враховуючи, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 17.01.2025 у справі № 487/2640/24 відновлено відповідне право особи в частині повернення арештованого майна, а тому у органу досудового розслідування відсутні належні правові підстави для подальшого утримання майна, та не повернення такого майна володільцю порушує його права та фактично суперечить вимогам глави 17 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що слідчий в судове засідання за викликом не з`явився та в розумінні принципу змагальності, визначеного статтею 22 КПК України, не спростував доводи викладені в скарзі, не надав відомостей щодо підстав неповернення майна, арешт відносно якого було скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Частиною 2 статті 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала слідчого судді про: 1) скасування рішення слідчого; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 повернути володільцю майна або уповноваженій володільцем особі мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 , у встановленому чинним законодавством порядку.

Слід також зазначити, що частиною 2 ст.307 КПК України не передбачено визнання бездіяльності протиправною, через що в цій частині скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 167, 169, 170, 173, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001668 повернути вилучене майно: мобільний телефон «Iphone 11» сім-карта НОМЕР_1 володільцю - ОСОБА_4 , або уповноваженій володільцем особі .

В решті вимог скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1