Справа №592/1233/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/138/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, у задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні №0000164 від 21 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 , було відмовлено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 77 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 233156 грн.

Зобов`язано підозрювану ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на останню, до 27 березня 2025 року, наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілими у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави - скасувати.

Прокурор в апеляційних вимогах просить ухвалу слідчого судді від 27 січня 2025 року Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання строком на 60 днів з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що рівень обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри не є достатнім для застосування запобіжного заходу у вигляді навіть застави, і у даному випадку, як слідчий, так і прокурор висловили лише певне припущення про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366-2 КК України. Відповідно до обставин, описаних у повідомленні про підозру, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_6 вчинила нетяжкий та тяжкий корупційні злочини, а саме отримання неправомірної вигоди від осіб, вчинене повторно, які оформлювали групу інвалідності. Проте, слід зауважити, що ОСОБА_6 , відповідно займаної посади, не була уповноважена на вирішення питання щодо призначення та чи продовження особам групи інвалідності, а відомостей про впив на прийняття рішення головою комісії чи змові з її членами повідомлена підозра не містить. При цьому, в обґрунтування повідомлення про підозру до матеріалів клопотання слідчим та прокурором надано лише протоколи допиту та огляд банківських виписок, що не є достатнім для обґрунтування підозри, так як жодної іншої версії, за що ОСОБА_6 могла отримувати кошти на картку не перевірено. Крім того, за весь час досудового розслідування ОСОБА_6 жодного разу не була допитана та не мала можливості пояснити органу досудового розслідування обставини отримання коштів, які не пов`язані взагалі з її посадою, тобто, стороною обвинувачення не було надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 вчинялись неправомірні дії, які охоплюються складом вказаних злочинів, що свідчить про необґрунтованість повідомлення про підозру та неможливість застосування до останньої запобіжного заходу.

Також, як вказує захисник, зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчий дійшов висновків про наявність у цьому кримінальному провадженні наступних ризиків, передбачених п.п1,2,3,5 ст. 177 КПК України. При цьому, на підтвердження ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий посилався на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.368 КК України та на наявність у останньої посвідки на постійне місце проживання в Італії. Однак, посвідка і право проживання були чинні до 31 грудня 2023 року, при цьому, ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочинів, які мали місце 22 лютого 2022 року, 15 березня 2023 року, 10 та 16 серпня 2023 року, у грудні 2024 року у неї проводився обшук за місцем проживання та на роботі, і з того часу остання не виїхала за кордон, хоча і мала таку можливість, що вказує на відсутність у неї намірів на переховування від органів досудового розслідування та суду та прагнення довести свою невинуватість. Крім того, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки: мати та батька, які потребують її допомоги та проживають в м. Лебедин Сумського району, вона має постійне місце роботи в лікарні, постійне місце проживання в м. Суми, а тому виїжджати нікуди і не збирається.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то заявляючи про його існування, слідчий посилався лише на процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, встановлену КПК України та на те, що ОСОБА_6 знайома з цими особами, та що користуючись своїм впливом та зв`язками, будучи працівником медичного закладу, нібито, може впливати, на них, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань. Однак, зазначений ризик носить суто гіпотетичний характер, оскільки в матеріалах, доданих на обґрунтування клопотання, відсутні будь-які докази, які б вказували на спроби ОСОБА_6 чинити тиск на будь-яких осіб, про яких зазначається у клопотанні, а тому і цей ризик належним чином не підтверджений.

Можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають значення для досудового розслідування та можливість вчинення іншого кримінальних правопорушення, то як зазначає апелянт, ці ризики взагалі є безпідставними та необґрунтованими, оскільки всі документи, які слідство вважало важливими для даного кримінального провадження, були вилучені на підставі рішень слідчих суддів, крім того, ОСОБА_6 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, Також, захисник зауважує, що КП Сумський обласний центр медико-соціальної експертизи з 31 грудня 2024 припинив свою діяльність, ОСОБА_6 звільнена з посади лікаря-терапевта, крім того, вона не входить до членів колегіального органу, який вирішує питання про призначення групи інвалідності особам, що підтверджується матеріалами, які додані до клопотання.

Також, захисник зауважує, що відповідно до матеріалів провадження, розмір заробітної плати за рік ОСОБА_6 становить близько 240 тис. грн., на даний час вона проживає одна, її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі кошти на проживання остання заробляє сама, транспортного засобу та заощаджень вона не має, квартира виключно у її власності не перебуває.

На думку апелянта, неврахування зазначених обставин призвело до того, що застава ОСОБА_6 була призначена майже у максимальному розмірі застави, і такого свого рішення слідчий суддя належним чином не обґрунтовував.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на думку захисника, ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою, а висновки викладені у ній не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку із чим дане рішення підлягає скасуванню з прийняття нового рішення, про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтовування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що у своєму рішенні слідчий суддя зазначив про те, що наведені слідчим у клопотанні ризики жодним чином не доведені, що є помилковим, оскільки по кожному ризику слідчий посилався на обставини, якими ці ризики доводяться.

Крім того, прокурор зауважує і на тому, що підозра, повідомлена ОСОБА_6 за ч. 1,3 ст. 368, ч. 1 ст. 366-2 КК України, є обґрунтованою, а тому, застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, було б доцільним.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники, а саме, підозрювана ОСОБА_6 , її захисник - адвокат ОСОБА_7 та прокурор були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб, і до його початку, підозрювана та її захисник звернулись до суду з спільною заявою, в якій просили провести судове засідання у їх відсутність, додатково зазначаючи, що апеляційну скаргу прокурора не підтримують та просили у її задоволенні відмовити.

Від прокурора, також, надійшла заява про розгляд даного провадження у його відсутність.

Враховуючи наявність вказаних заяв, керуючись ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність учасників даного кримінального провадження.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи та вимоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, групою слідчих СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000164 від 21 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.368, ч.1 ст.366-2, ч. 1 ст.366, ч. 3 ст.369-2 КК України, в якому ОСОБА_6 27 січня 2025 року повідомлено про підозру за ч.1, ч.3 ст.368, ч.1 ст.366-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233600 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог, слідчий посилався на те, що доданими до клопотання доказами підтверджується те, що повідомлена ОСОБА_6 підозра за вказаними злочинами є обґрунтованою, та що існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, застосувавши до останньої більш м`які запобіжні заходи, неможливо.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до нього доказами доводиться те, що підозра, повідомлена ОСОБА_6 , є обґрунтованою, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за інкриміновані їй правопорушення, зважаючи, зокрема, і на її пояснення про наявність міцних соціальних зв`язків за кордоном. Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існує з огляду на те, що на даному етапі досудового розслідування не здобуті оригінали відповідних документів, які можуть мати ключове значення для результату кримінального провадження, а ризик незаконного впливу на свідків існує у зв`язку з тим, що показання осіб, які перераховували на рахунок ОСОБА_6 грошові кошти, можуть мати важливе значення для кримінального провадження, а її робота в лікарні може додатково сприяти реалізації вказаного ризику.

При цьому, та підтвердження ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею не було встановлено обставин, з огляду на те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась і на даний час лікарем МСЕК не являється.

Саме з врахуванням вказаного, слідчий суддя і дійшов висновку, що доводами клопотання не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам та відмовив у задоволенні вимог слідчого щодо застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що у даному випадку, доцільним буде застувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на останню певних обов`язків.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів їх законність та обґрунтованість підстав не вбачає, і їх правильність доводами апелянтів жодним чином не спростовано.

При цьому, захисником підозрюваної в апеляційній скарзі не наведено як додаткових обставин, які залишились поза увагою слідчого судді, так і переконливих доводів щодо неможливості ОСОБА_6 вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, за яких до останньої, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищезазначених злочинів, запобіжний захід взагалі не потрібно було б застосовувати.

Що стосується доводів захисника про те, що повідомлена її підзахисній підозра є необґрунтованою і вона інкримінованих злочинів не вчиняла, то колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження доказів для висновку щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри достатньо, а винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінальних правопорушень буде встановлено під час розгляду судом даної справи по суті.

Стосовно розміру застави, то на спростовування доводів захисника щодо її надмірності, колегія суддів зауважує, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст.177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку просив визначити слідчий, не може бути застосована, оскільки такий розмір застави буде завідомо непомірним для підозрюваної, а тому вирішив за необхідне визначити підозрюваній заставу у розмірі 77 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з посиланням, зокрема і на те, що огляду на певні обставини, заробітна плата не є єдиним джерелом доходу останньої, що знайшло відображення в оскаржуваному рішенні.

Що стосується доводів та вимог прокурора, зазначених в апеляційній скарзі, то колегія суддів зауважує, що прокурором взагалі не наведено обставин, за яких клопотання слідчого підлягало б до задоволення, тобто, не доведено, що для забезпечення дієвості даного кримінального провадження виключно найсуворіший запобіжний захід є необхідним, а достатньою була б застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а застосований до підозрюваної ОСОБА_6 слідчим суддею запобіжний захід є неспівмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочинів та їх наслідками.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування, як просять апелянти, відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 77 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 233156 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4