Справа № 347/216/25
Провадження № 1-кп/347/209/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 10.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимого,

- обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

03.01.2025 близько 00:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до приміщення житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 в гості до свого знайомого ОСОБА_5 . Перебуваючи в приміщенні вказаного житлового будинку, між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання негативних наслідків, наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками у ділянку обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, перелому стінок лівої верхньої-щелепної пазухи, перелому передньої стінки лобної пазухи зліва, гематосинусу зліва г/пазухи та лівої лобної пазухи, закритої черепно-мозкова травми із струсом головного мозку, рваної рани носа, які відповідно до висновку експерта від 15.01.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також множинних гематом обличчя, обох повік обох очей, які відповідно до цього ж висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальний проступок передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. У вчиненному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Також заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною та не заперечує щодо розгляду справи, згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 погодився із запропонованим прокурором порядком та обсягом дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, а також зазначив, що бажає обвинуваченому суворої кари.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до характеристики виданої Кутською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області від 16.01.2025р., його негативне відношення до вчиненого, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, що стверджується копіями свідоцтв про їх народження.

В силу вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

А тому, покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді громадських робіт у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Речові докази: медичні документи отримані в КНП «Косівська ЦРЛ» на ім`я ОСОБА_5 та фотознімки надані потерпілим, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя ОСОБА_1