Справа №345/3804/24
Провадження № 1-кс/345/310/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000295.

Скаргу мотивує тим, що вищевказану постанову прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчим ОСОБА_5 у постанові не дано правової оцінки тому факту, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000295 є такими ж фактами, які були предметом розгляду кримінального провадження №0000196.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в діях службових осіб ВАТ «Будмаш» та членів комісії по розслідуванні нещасного випадку на виробництві, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України, оскільки останні не вчиняли службового підроблення, в них відсутня службова недбалість, останні не вводили суд в оману та не порушувати правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Однак скаржник вважає, що такі висновки, викладені у постанові, є помилковими, оскільки базуються тільки на показах вищеназваних осіб і нічим не спростовується. Не встановлено процесуальним способом, чому саме показам вищеназваних осіб надав перевагу слідчий ОСОБА_5 і в постанові він теж це не обґрунтував.

Також ОСОБА_3 зазначає, що слідчим в порушення вимог КПК України не було проведено всіх необхідних процесуальних дій, спрямованих на повне та неупереджене розслідування. Розслідування проведено неповно, без встановлення всіх обставин, які мають істотне значення по кримінальному провадженню. Крім того, не з`ясовано всіх обставин справи, не зібрано жодних матеріалів для обґрунтування своїх доводів та в їх підтвердження, не допитано свідків, не проведено інші слідчі (розшукові) дії. Постанова про закриття кримінального провадження від 28.02.2025 року прийнята без належного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення та відповідного аналізу і оцінки даних, на які посилається заявник у своїй заяві.

Скаржник зазначає, що про вказану постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2025 року йому стало відомо лише 04.04.2025 року. За таких обставин скаржник просить поновити йому строк звернення до суду зі скаргою та скасувати постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 21.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали з вищенаведених підстав. Скаржник додатково наголосив, що його так і не було допитано в якості потерпілого, що мало б ключове значення під час проведення досудового розслідування. Слідчим не витребувано всіх матеріалів до акту про нещасний випадок. Тому рішення по закриття кримінального провадження є незаконним і підлягає скасуванню.

Заступник начальника СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин. Водночас подав заперечення на скаргу, в яких вказав, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, упередженою та такою, що не підлягає до задоволення. Наголосив, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000295 за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 272 КК України встановлено, що в діях службових осіб ВАТ «Будмаш» та членів комісії по факту розслідування нещасного випадку на виробництві відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України. Оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося з дотриманням вимог КПК України, тому відсутні підстави для задоволення скарги. Зазначає, що під час досудового розслідування були вжиті всі необхідні заходи для забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення. Зібрані у справі докази є допустимими, належними та достатніми для прийняття процесуального рішення. Жодних істотних порушень прав і свобод учасників кримінального провадження, зокрема заявника, з боку органу досудового розслідування не встановлено. Доводи, викладені у скарзі ОСОБА_3 , є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Тому в задоволенні скарги просить відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, його представника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Судом встановлено, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 272 КК України.

28.02.2025 року слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000295 від 25.05.2024 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

За змістом ст. 117 КПК України поновлення процесуального строку допускається за наявності відповідного клопотання в разі пропущення його з поважних причин.

При цьому, в даному випадку, суд зважає на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України, де «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.»

Викладені ОСОБА_3 у скарзі обставини суд знаходить поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на оскарження вказаної постанови.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна складатись з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна бути однозначною і не містити суперечностей.

Водночас текст оскаржуваної постанови від 28.02.2025року про закриття кримінального провадження свідчить про те, що вищевказаних вимог при закритті кримінального провадження слідчим в повному обсязі не було дотримано.

Так, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що заяви ОСОБА_3 вже були предметом розгляду слідчих органів та з приводу вказаних фактів існують рішення про закриття вказаних кримінальних проваджень, які не скасовано.

Суд звертає увагу, що для можливості закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК наявними повинні бути у своїй сукупності такі обов`язкові умови:

1) існування не скасованого рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження, прийнятого на одній із підстав, наведених у п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК (формальний критерій);

2) фактичної відповідності (тотожності) між собою діяння, кримінальне провадження щодо якого було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, та діяння, провадження щодо якого у зв`язку з цим (існуванням нескасованого рішення) суд вирішує закрити на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК (змістовний критерій);

3) здійснення досудового розслідування у первісному кримінальному провадженні, яке було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, на момент його закінчення із дотриманням вимог щодо підслідності (процесуальний критерій).

Суд звертає увагу, що з часу скасування судом постанов про закриття даного кримінального провадження (судові рішення від 26.07.2024 року, 24.10.2024 року, 04.02.2025 року), обставини, за яких вказані постанови було скасовано, фактично не змінилися, підстави, за яких дане рішення суду було винесено, продовжують існувати. Так, з моменту скасування ухвалою слідчого судді від 04.02.2025 року постанови про закриття кримінального провадження від 21.12.2024 року слідчим не було проведено жодної слідчої дії. Слідчим фактично чотири рази прийнято постанови про закриття кримінального провадження від 28.06.2024 року, 30.09.2024 року, 21.12.2024 року, 28.02.2025 року з аналогічних підстав.

Так, мотивуючи закриття кримінального провадження №0000295 за ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.384, ч.1 ст.272 КК України наявністю ухвал суду про закриття кримінального провадження №0000196 від 06.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та про закриття кримінального провадження №00000475, слідчим знову не встановлено тотожності діянь у кримінальних провадженнях №0000295 та №0000196 і №00000475.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження зроблений слідчим поспішно, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи.

До того ж постанова про закриття кримінального провадження надалі містить суперечності. А саме слідчий, ухвалюючи постанову про закриття кримінального провадження, у мотивувальній частині покликається на п.6 ч.1 ст.284 КПК України, п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, натомість резолютивна частина постанови містить посилання на п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Тобто фактично кримінальне провадження №0000295 закрито саме на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) кримінального правопорушення. За таких обставин рішення дізнавача повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Натомість резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відомостей, відносно кого закрите кримінальне провадження №0000295, а носить неконкретизований, узагальнюючий характер. Закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб та який саме склад кримінального правопорушення відсутній не вказав. Зазначені недоліки постанови стосуються суті рішення та є істотними.

Суд звертає увагу, що, якщо за результатами проведення досудового розслідування буде встановлено відсутність події кримінального правопорушення (відсутність самого факту суспільно небезпечного діяння), п.1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає окрему підставу для закриття кримінального провадження - відсутність події кримінального правопорушення.

Усунути вказані істотні порушення, на думку слідчого судді, можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Таким чином, постанова слідчого від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000295 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України є передчасною і підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить з`ясувати обставини про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду зі скаргою.

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000295 від 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 272 КК України скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11