Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6767/24
Провадження № 1-кп/279/312/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000656 від 17.10.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Коростень Житомирської області, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою на утримані має двох малолітніх дітей, одружений, не депутат,

в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не інвалід, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» являючись військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №1620 від 10.10.2024, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ та Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 №469/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 № 3891- IX, яким на території України оголошено загальну мобілізацію, 10.10.2024 був у встановленому законом порядку під особистий підпис повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки у складі команди зі збірного пункту, розташованого у АДРЕСА_3 (приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ), для подальшого проходження військової служби під час мобілізації.

Про те, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, без поважних на те причин, умисно не прибув 11.10.2024 до пункту збору за адресою: АДРЕСА_3 (приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ), для відправлення у складі команди для проходження військової служби, чим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Своїми умисними діями, вираженими в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання. При цьому підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Просив пом`якшити йому покарання, оскільки має на утриманні двох маленьких дітей.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ст.336 КК України, як ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, п.1 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Згідно ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ст.336 КК України є нетяжким злочином. Як особа молодого віку ОСОБА_4 одружений, на обліку у лікаря нарколога і психіатра, Коростенського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає визнання вини та наявність у обвинуваченого двоє малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 , за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, наявність на утриманні малолітні дітей віком 1 рік 8 місяців - тобто обставини, яку суд визнав такою, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати в кримінальному провадженню відсутні. Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2) ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази:

- копію рапорту старшого офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ; копію журналу вручення мобілізаційних розпоряджень; копію розписки отримання повістки на відправку; копію поіменного списку на відправку; копії військового квитка ОСОБА_4 ; копію довідки ВЛК; копію картки медичного огляду військовозобов`язаного; копію протоколу про адміністративне правопорушення - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Згідно ч.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом: