Справа № 487/347/25
Провадження № 1-кс/487/988/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року місце Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва 20.01.2025 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

У зв`язку з тим, що до поданої скарги не було додано копію заяви про внесення відомостей до ЄРДР та враховуючи, що скаржник ОСОБА_3 утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 витребувано інформацію з Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, щодо надходження заяви ОСОБА_3 від 22.12.2024 року за вих. №Н-23 від 23.12.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 366, 396 КК України, наслідків її розгляду та надання копії вказаної заяви.

Згідно листа старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) ОСОБА_4 від 28.01.2025 року за результатами розгляду заяву ОСОБА_3 листом за вих. №16-04-3524-25 від 18.01.2025 року направлено для проведення службового розслідування до Миколаївського управління ДВБ НП України.

У зв`язку із встановленням вказаних обставин було надіслано запит до Миколаївського управління ДВБ НП України з проханням надати копію заяви ОСОБА_3 від 22.12.2024 року за вих. №Н-23 від 23.12.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 366, 396 КК України.

Відповідь отримано судом 07.02.2025 року та передано слідчому судді 24.02.2025 року (перебувала у відпустці).

Станом на 24.02.2025 року скаргу по суті не розглянуто.

Разом з цим, наразі, згідно наказу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві № 16 від 05.02.2025 р. місцем розташування Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві визначено каб. № 37 в адміністративній будівлі, за адресою м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 1, яке орендоване вказаним управлінням на підставі договору № 8155 від 05.02.2025 р. щодо оренди нерухомого майна або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності.

Отже місцем дислокації Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, є Інгульський район м. Миколаєва.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Статтею 32 КПК України визначені загальні правила територіальної підсудності, зокрема, скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України, слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

З огляду на викладене, враховуючи те, що місцем дислокації Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, є Інгульський район м. Миколаєва, тобто орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується, на момент розгляду скарги перебуває поза межами територіальної юрисдикції Заводського районного суду міста Миколаєва, скарга в порядку ч. 2 ст. 34 КПК України підлягає направленню до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст.ст. 32, 34, КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1