У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

у виді тримання під вартою

27.02.2025 слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2025 у виді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Городок Львівської області, українцю, громадянину України, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому на АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

в с т а н о в и л а :

слідчий СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000001 від 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2025, приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті № 1 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою протиправного заподіяння смерті, здійснив напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, неодноразово наніс потерпілому декілька ударів обома руками в ділянку обличчя та шиї, а також вчинив стискання двома руками в ділянці шиї ОСОБА_8 , що призвело до смерті останнього від механічної асфіксії.

04.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, того ж дня останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.03.2025 включно, без визначення застави.

Зазначив, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК порядку, що строк дії ухвали слідчого судді від 04.01.2025 закінчується 03.03.2025, однак завершити досудове розслідування кримінального провадження до цього час неможливо, просив клопотання задовольнити.

Прокурор Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, мотивуючи обгрунтованою підозрою у скоєнні особливо тяжкого злочину та існуванням ризиків передбачених ч. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 покликаючись на мотиви наведені у клопотанні, просить таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_6 щодо продовження строку запобіжного заходу, визначеної позиції не мав.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2025, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 176-178 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Так, ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 04.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Не вдаючись до детального аналізу оцінки дій винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, суд повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у суду реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Обов`язок доведення цих обставин лежить на слідчому, прокуророві.

Наведені слідчим у клопотанні доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зокрема, в умисному вбивстві, у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вік і стан здоров`я ОСОБА_6 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі, таке обмеження конституційних прав, з огляду на наведені органом досудового розслідування обставини, є виправданим, наведене свідчить про відсутність в обвинуваченого соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не буде незаконно впливати на потерпілих, з метою зміни наданих ними показань, експертів у цьому кримінальному провадженні.

ЄСПЛ зазначив, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на наведене, враховуючи вагомість наявних доказів, характер та тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його вік і стан здоров`я, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, останньому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід або визначення підозрюваному розміру застави, з мотивів наведених захисником, з огляду на обставини справи та наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, не вбачаю.

Керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а :

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 - задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою - до 25 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1