Справа180/2682/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000109 від 23.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 29 листопада 2024 року прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської собласті ОСОБА_3 , під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 23.10.2024 року приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи поруч з будинком №25 по вул.Єдності в м.Марганець Дніпропетровської області, діючи умисно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , незаконно заволодів мобільним телефоном Xiaomi Redmi 12 моделі «(23053RN02Y) 8/256 GB Sky Blue» серійний номер: НОМЕР_1 , вартість якого становить 4375 грн. 70 коп., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 24.10.2024 року приблизно о 15 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком №15 по вул.Героїв Азовсталі в м.Марганець Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, шляхом обману, незаконно заволодів мобільним телефоном Samsung Galaxy A23 5G моделі «(SM-A236B/DSN) 4/64 GB Black» серійний номер: НОМЕР_2 , вартість якого становить 6596 грн. 80 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч.2 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

29 листопада 2024 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 190 КК УКраїни - 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі; на підставі ч.1 ст. 70 КК УКраїни 2 роки позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просять затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 190 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 190 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року, укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 190 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації,

-повідомляти орган пробації про зміну місця проживання,

-періодично з`являтись для реєстрації до органу пробації.

Речові докази: оптичні диски з відеофайлами з камери відеоспостереження з приміщення ПО «Ломбард «гарант» Імперіал», ОСОБА_8 і компанія» від 23.10.2024 року та 25.10.2024 року; паперову наліпку розміром 4,8 см. на 3,5 см., яка упакована до поліетиленового пакету національної поліції України CRI1152596 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон Xiaomi Redmi 12 моделі «(23053RN02Y) 8/256 GB Sky Blue» , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому;

-мобільний телефон Samsung Galaxy A23 5G моделі «(SM-A236B/DSN) 4/64 GB Black», паперовий лист з написами ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому;

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по залученню експерта у сумі 320 грн. за проведення експертизи №4953/24 від 28.10.2024 року та 320 грн. за проведення експертизи №4954/24 від 28.10.2024 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1