1Справа № 335/652/25 1-кс/335/718/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 , знаючи про те, що для придбання вибухових речовин необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення шляхом незаконного збуту вибухових речовин, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вибухову речовину, а саме тротилову шашку вагою 400 грам, пластичну вибухову речовину іноземного виробництва вагою приблизно 500 грам.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, незаконно зберігав вищевказану вибухову речовину у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 25.02.2025.

24.02.2025, ОСОБА_5 , з метою незаконного збуту вищевказаної вибухової речовини, запропонував ОСОБА_6 , якого було залучено до участі у контролі за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, придбати у нього вищевказану вибухову речовину, а саме: тротилову шашку вагою 400 грам, пластичну вибухову речовину іноземного виробництва вагою приблизно 500 грам за грошові кошти в сумі 1500 доларів США.

Далі, 25.02.2025, ОСОБА_6 , діючи за вказівками ОСОБА_5 прибув до будинку 6 по вул. Новобудови у м. Запоріжжя, де ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи без передбаченого законом дозволу, збув ОСОБА_6 вищевказану вибухову речовину, а саме: тротилову шашку вагою 400 грам, пластичну вибухову речовину іноземного виробництва вагою приблизно 500 грам за грошові кошти в сумі 1500 доларів США.

25.02.2025, в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг» imei: НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору, грошові кошти в сумі 450 гривень, паперовий конверт з імітаційними засобами у вигляді 1500 доларів США.

Слідчий посилаючись на те, що вказані вилучені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просив його задовольнити.

Від адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання, подане у межах строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України та відповідає положенням цієї статті щодо його змісту.

Правовою підставою для арешту майна у клопотанні слідчого вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

26.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зберіганні, придбанні та збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

До клопотання долучено документи, які дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вилучений у нього мобільний телефон ймовірно вміщує відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Поряд з цим, з метою повного та всебічного проведення розслідування, наразі існує необхідність у проведенні повного огляду, ряду досліджень щодо вилученого майна, у тому числі на предмет наявності на ньому конкретної інформації, що є процесом досить тривалим та складним, потребує залучення спеціалістів, експертів та за певних обставин особливого програмного забезпечення. Вказаний процес очевидно ускладняються у випадку наявності на відповідних пристроях системи логічного захисту, а тому потребує значного часу. З огляду на вказане та беручи до уваги значення вилученого майна для кримінального провадження слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування, є виправданою необхідність утримання відповідного телефону у розпорядженні слідства.

Оскільки ОСОБА_5 , з огляду на здобуті слідчим відомості ймовірно має відношення до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому кримінальному провадженні, вилучений у нього під час особистого обшуку мобільний телефон ймовірно вміщує відомості, що можуть мати значення для цього провадження, у зв`язку із чим наявні вагомі підстави вважати, що існує ризик їх приховування, пошкодження, псування, знищення, передання.

Окрім того, існують достатні підстави вважати, що вилучені слідчим під час затримання підозрюваного грошові кошти в сумі 450 гривень, паперовий конверт з імітаційними засобами у вигляді 1500 доларів США відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, з огляду на наявність наведених слідчим доводів щодо імовірного вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з збутом вибухових речовин. Виходячи з наведеного, вказані кошти можуть бути об`єктом протиправних дій та набуті злочинним шляхом.

За таких обставин, існують підстави для накладення арешту на вилучене слідчим майно з метою збереження речових доказів, визначених у абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 25.02.2025 в ході обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- мобільний телефон «Самсунг» imei: НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору,

- грошові кошти в сумі 450 гривень,

- паперовий конверт з імітаційними засобами у вигляді 1500 доларів США,

з позбавленням його власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1