Провадження № 1-кп/161/20/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 лютого 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта вища економічна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий,

-у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст.307 та ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Луцьким міськрайонним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0001689 від 11.05.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор подала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щод ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а у випадку не продовження запобіжного заходу, ОСОБА_5 буде переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливатиме на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики, на думку прокурора, не зменшилися, а продовжують існувати, так як кримінальне провадження судом не розглянуте, свідки не допитані, докази не досліджені.

Захисник та обвинувачений просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Також попросили взяти до уваги той факт, що будь-яких випадків тиску на свідків у кримінальному провадженні не зафіксовано.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.10.2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Зазначеною ухвалою встановлено ризики, передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні, а також відомості про особу ОСОБА_5 , суд погоджується з тим, що на даний час встановлений ухвалою слідчого судді ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, оскільки, свідки не допитані, докази не досліджені, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків, отже на думку суду, існують підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам наявності ризиків, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, ним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно нього тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосовано у зв`язку із тим, що обвинувачений, враховуючи санкцію покарання, може переховувався від суд з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вільно проводячи дозвілля в умовах, не пов`язаних з позбавленням волі, буде продовжувати займатись незаконним збутом наркотичних засобів у зв`язку із відсутністю постійного джерела прибутку. Застава у кримінальних провадженнях даної категорії не може бути застосована відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, згідно якої суд має право не визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні. Крім того, інкриміновані обвинуваченому епізоди відбувалися за місцем його проживання, а тому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, поверне його у злочинне середовище та сприятиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, суд відповідно довимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, а саме те, що обвинувачений одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак ніде офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин, однак судимість у встановленому законом порядку погашена, а тому відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш м`який.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері обігу особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181-184, 193-199, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 квітня 2025 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не визначати.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1