Провадження № 1-кс/554/303/2025

У Х В А Л А

Іменем України

03 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС-криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти особи, СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000687 від 15.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нафтокумськ Ставропольського краю, РФ, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення застави, в якому зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000687 від 15.10.2024 за ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи репетитором з музики, у 2022 році почав надавати приватні уроки з вокалу малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 25.09.2024 у післяобідній час, малолітній ОСОБА_7 прийшов до ОСОБА_5 за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 для занять з вокалу.

У ході спілкування з малолітнім потерпілим у ОСОБА_5 виник умисел на зґвалтування останнього з метою задоволення свої статевої пристрасті.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, розуміючи малолітній вік ОСОБА_7 , якому на той час виповнилося 13 років, та перебування його внаслідок цього у безпорадному стані, нехтуючи загальнолюдськими принципами моралі, статевої недоторканості, передбачаючи негативні наслідки для психологічного розвитку потерпілого, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел сексуального характеру, вступив у статеві зносини з ОСОБА_7 шляхом анального проникнення в тіло малолітнього потерпілого, який не досяг чотирнадцяти років, з використанням свого статевого органу, внаслідок чого порушив його статеву недоторканість, вчинивши усі дії спрямовані на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням.

08.11.2024 старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області за погодженням з прокурором Полтавської обласної прокуратури згідно з вимогами ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні умисних дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

08.11.2024 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_8 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 15 год 05 хв 06.01.2025 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні постановою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури від 27.12.2024 продовжено до 08.02.2025 з підстав неможливості завершити досудове розслідування до 08.01.2025.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити, вказували, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися. А саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, просила не застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки кримінальне правопорушення, у якому звинувачується підозрюваний було вчинено із застосуванням насильства. Вказувала, що потерпілий є малолітньою особою, а тому ризик впливу на нього, а також свідків з боку підозрюваного є значимим. Прокурор заперечувала щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, застосування домашнього арешту не зможе належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного браслету за місцем проживання знайомої підозрюваного ОСОБА_9 : АДРЕСА_3 . На даний час ті ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися.

Підозрюваний просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У ході розгляду клопотання знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. Отже, як ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, який пов`язаний із сексуальним насильством вчиненим стосовно дитини, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду.

Поряд з цим, останній офіційно не одружений, не має утриманців, проживає на орендованих квартирах, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків.

Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може залишити місце проживання, що унеможливить виконання процесуальних рішень.

Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкодити встановленню істини у справі, незаконно впливати на малолітнього потерпілого та малолітніх свідків, з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваному відомо місце проживання свідків та малолітнього потерпілого у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_5 , будучи репетитором вокалу, мав безпосередній контакт з малолітніми та неповнолітніми учнями.

Ознаками насильства щодо дитини є відчуття у неї:

-інтенсивного страху, який пов`язаний із больовими (фізичними) відчуттями (дитина переживає насильство, як загрозу власного знищення);

-безпорадності (дитина відчуває асиметрію сил та нездатність протистояти насильству);

-втрати контролю ( дитина не знає, що в її поведінці та діях може провокувати насильство, так само дитина не розуміє, коли насильство почнеться та закінчиться; дитина перебуває у ситуації постійної напруги, що може впливати на її поведінку, емоції та стан здоров`я, у дитини може формуватися «безпорадна» або «складна» поведінка як спосіб справитись із напругою;

-переживання загрози знищення (фізичного і психологічного), порушення психологічних та тілесних кордонів ( дитина не має змоги сказати дорослому «ні»);

Такі ознаки свідчать про наявність ризику, що під тиском та впливом підозрюваного потерпілий та свідки його протиправних насильницьких дій не зможуть протистояти підозрюваному, розповісти про дії, які підозрюваний вчиняв стосовно них, або у їх присутності, або їм стало відомо про таку діяльність підозрюваного.

Таким чином, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у підозрюваного з`являється можливість вплинути на ймовірних свідків або потерпілих у кримінальному провадженні, а також з урахуванням характеру інкримінованого правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність.

Крім того, при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний, використовуючи авторитет та маніпуляції зможе застосувати заходи фізичного чи психологічного тиску на батьків учнів та співробітників закладу освіти з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування.

Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України вчинення умисних дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла 14 років, незалежно від її добровільної згоди, при цьому є достатні підстави вважати, що підозрюваний буде вчиняти інші кримінальні правопорушення оскільки займається викладацькою діяльністю та надає приватні уроки малолітнім особам за місцем свого проживання, і маючи навики наставника може безперешкодно продовжити вчиняти дії сексуального характеру.

Отже, ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.11.2024 року продовжують діяти та на даний час жодним чином не зменшилися. При цьому судом враховано не лише тяжкість злочину відповідно до класифікації, передбаченої КК України, а й його суспільну небезпечність, конкретні обставини вчинення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, суд вважає, що на час розгляду даного клопотання наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органі досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначає підозрюваному розмір застави.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_10 , оскільки неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 309 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 08 лютого 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1