ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на рішення дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0001624 від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 09.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0001624 від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України.

На переконання скаржника вказана постанова є необґрунтованою та постановлена без усебічного з`ясування відомостей, що були викладені в його заяві. Зокрема, не було допитано його сина ОСОБА_7 , не надано належної оцінки показанням ОСОБА_7 . В оскаржуваній постанові зазначено, що копію постанови направити для притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП (незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах), яка не має ніякого відношення до розслідуваного кримінального провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 грудня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на рішення дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0001624 від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що установлена сума майнової шкоди 1 076,86 грн є меншою за мінімальну суму необхідну для кваліфікації діяння за ст. 185 КК України, як на час досліджуваних подій (мінімальна суму у 2021 році становила 2 270,00 грн), так і на час закриття кримінального провадження (мінімальна сума становила 3 028,00 грн). Дізнавачем 09.12.2024 прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, оскільки діяння, яке було предметом розслідування, перестало бути суспільно небезпечним і більше не є кримінальним правопорушенням відповідно до законодавства про кримінальну відповідальність.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 02 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Вказує, що слідчим суддею було проігноровано вимоги Закону № 3886- IX, а саме якщо до 9 серпня 2024 року особи, які вчиняли викрадення майна вартістю від 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 01.01.2024 - це 302 грн 80 коп.) до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 01.01.2024 це 3028 грн.), мали нести кримінальну відповідальність, то з моменту набрання зазначеним Законом чинності такі дії перестали розглядатися як кримінальні правопорушення, і у разі їх вчинення правопорушники притягатимуться до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУПАП. Залежно від вартості викраденого (до 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян чи від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), а також виходячи з ознаки повторності протягом року таким порушникам загрожуватиме штраф від 50 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд скарги ОСОБА_6 за її відсутності.

Скаржник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з заявою про перенесення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та портребою у санаторно-курортному лікуванні.

Враховуючи відсутність пороцесуальних підстав для задоволення заяви скаржника, суть заявлених вимог, наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає можливим розглянути скаргу ОСОБА_6 без його участі у судовому засіданні.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, містить належне мотивування і обґрунтування.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0001624 від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України, слідчим суддею дотримано вимог ст. ст. 306-307 КПК України.

Ухвала слідчого судді від 30 грудня 2024 року є достатньо мотивованою і викладені в ній обставини є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами кримінального провадження, які було досліджено в судовому засіданні.

Як встановив суд першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, сектором дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001624 від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_6 про викраденні у період часу з 29.08.2021 до 11 год 30 хв 12.09.2021 з ванної кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шафи, яку, на його думку, привласнив батько ОСОБА_8 .

Відповідно до заяви ОСОБА_6 та його показань як потерпілого вартість шафи становить 1 тис. грн, а згідно висновку експерта від 25.01.2024 № СЕ-19/124-24/896-ТВ 1076, 86 грн.

Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, окрім іншого, ч. 1 та ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) викладено в наступній редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб».

Відповідно до п. 5 підрозділу 1. Особливості справляння податку на доходи фізичних осіб розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (далі ПК України), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За приписами пп. 169.1.1 ст. 169 розділу IV Податок на доходи фізичних осіб ПК України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік», тобто на час досліджуваних у кримінальному провадженні подій, установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на рівні 2 270,00 грн. Відповідно сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2021, становить 1 135,00 грн (2 270,00 грн : 50 % = 1 514,00 грн).

У статті 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2024 на рівні 3 028,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2024, становить 1 514,00 грн (3 028,00 грн : 50 % = 1 514,00 грн).

Зазначене свідчить про те, що для кваліфікації кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених статтею 185 КК України, неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2021 становив 1 135,00 грн, а станом на 01.01.2024 - 1 514,00 грн.

Апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді, що оскільки сума майнової шкоди 1 076,86 грн є меншою за мінімальну суму необхідну для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення за ст. 185 КК України, як на час досліджуваних подій (мінімальна суму у 2021 році становила 2 270 грн), так і на час закриття кримінального провадження (мінімальна сума становила 3 028 грн), тому дізнавачем 09.12.2024 прийнято цілком обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження. Діяння, яке було предметом розслідування, перестало бути суспільно небезпечним і більше не є кримінальним правопорушенням відповідно до законодавства про кримінальну відповідальність.

За наведених обставин, апеляційний суд повністю погоджується з висновком слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження і вважає необгрунтованою вимогу скаржника ОСОБА_6 отримати пояснення від дізнавача та прокурора..

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Щодо невірно зазначеної дізнавачем статті КУпАП в своїй постанові, апеляційний суд звертає увагу, що вказана стаття 44 КУпАП є механічною помилкою, проте механізм виправлення описок у рішеннях слідчого, прокурора відсутній. Однак чинним КПК України не заборонено слідчому чи прокурору з метою виправлення допущеної описки виносить відповідну постанову.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0001624 від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: