ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/611/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/82/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж
УХВАЛА

27 березня 2025 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,-

УСТАНОВИВ:

У ході перевірки апеляційної скарги суддя ОСОБА_2 встановив, що існують підстави для заяви про самовідвід у зв`язку з наявністю підстав, передбачених ч.1 ст.75 КПК України, що виключають можливість його участі в розгляді вказаної апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що потерпілими у даному кримінальному провадженні є судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Разом з тим, до призначення на посаду судді ОСОБА_6 працювала помічником в Харківському апеляційному суді.

Вислухавши пояснення захисника на підтримку заяви про відвід колегії суддів; думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши підстави заяви, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до наступного.

У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зокрема зазначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Мироненко і Мартенко проти України, Рудніченко проти України).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру ).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії ).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона виявляється не тільки у змісті винесеного рішення, але й усіх процесуальних діях, які супроводжують його прийняття.

Згідно пункту 3 Європейського статусу судді «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й повинен сприйматись будь-ким як неупереджений».

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_6 до призначення на посаду судді Дзержинського районного суду м. Харкова, дійсно працювала в Харківському апеляційному суді (Апеляційному суді Харківської області).

Окрім цього, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на теперішній час є діючими суддями Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ці обставини самі пособі можуть викликати як у сторони захисту, так й у стороннього спостерігача об`єктивні сумніви щодо упередженості судді. ст.75 КПК України.

У зв`язку із наведеним, враховуючи вимоги п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об`єктивності рішень, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись ст.75, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Самовідвід судді ОСОБА_2 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 (справа 646/611/23, апеляційне провадження № 11-кп/818/82/25) передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2