КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/110/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.10.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, безробітного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-25.09.2009 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, визначено іспитовий строк тривалістю один рік;

-17.09.2010 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць, звільнений 18.06.2013 року умовно-достроково на 7 місяців 29 днів;

-07.11.2013 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільнений 16.06.2017 року по відбуттю строку покарання;

-24.10.2019 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільнений 22.03.2022 року по відбуттю строку покарання.

засуджено до покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинене при наступних обставинах.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

ОСОБА_8 , 07.11.2022, приблизно о 23 годині 00 хвилин, проходячи повз магазину ТОВ «АТБ-маркет», по вулиці Б. Хмельницького, 34, у місті Світловодську Кіровоградської області, побачив ОСОБА_9 , яка тримала в руках мобільний телефон, використовуючи його як ліхтарик. В цей час у ОСОБА_8 виник.

Реалізовуючи виниклий злочинний корисливий умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії помітні для ОСОБА_9 , підбіг до останньої та відкрито, шляхом ривка, вихопив з її рук мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi 9A», 2/32 Gb, гранітного кольору, у справному стані, вартістю 3 779 гривень 10 копійок, який знаходився у силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 186 гривень, з сім-картками мобільного оператора «Київстар» та мобільного оператора «Водафон», тим самим незаконно відкрито заволодів ним.

Після чого, ОСОБА_8 , не реагуючи на зауваження потерпілої ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 3 965 гривень 10 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд.

Вказує, що потерпілою надавались неправдиві показання, суперечливі, змінювані, цими показаннями потерпіла обмовляла його. Свідків-очевидців події кримінального правопорушення немає; будь-яких інших доказів на доведення його причетності до вчинення кримінального правопорушення немає. Отже, не доведено, що він вчинив цей злочин.

При його затриманні порушено порядок затримання, не були присутні поняті, у подальшому стосовно нього застосовували незаконні методи дізнання (фізичну силу) за для визнання ним своєї вини. Його затримали і доставили до відділку поліції, а потім вивели для проведення огляду місця події, там же, біля будівлі відділку поліції. Не відповідають дійсності зазначення про те, що він ( ОСОБА_8 ) сам вказав про наявність у нього мобільного телефону та видав його добровільно, тоді як кримінальним процесуальним законом не передбачається проведення поверхневого огляду особи, а обшук особи регулюється іншими нормами закону, ніж огляд місця події; вилучення мобільного телефону відбувалось за відсутності захисника, що є порушенням права на захист.

Огляд місця події проведений не на самому місці події, у судовому засіданні ставилось питання про визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події від 08.11.2022, також до матеріалів кримінального провадження не долучено відеозапису з камер відеоспостереження, наявних біля магазину «АТБ».

Крім того, у вироку суду неправильно зазначені його анкетні дані (ініціали як « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 »).

Також, зазначає, що товарознавча експертиза проведена із порушеннями, а тому він не погоджується із її висновками.

У доповненні до апеляційної скарги, крім наведених вище доводів, вказує, що ним під час судового слідства подавалось клопотання про ознайомлення з речовим доказом, так як мобільний телефон було повернуто потерпілій, а з висновками товарознавчої експертизи він не погоджувався, оскільки вартість телефону (за висновками експерта) завищена, й експертиза проводилась по фотознімках.

Зауважує, що він вказував про неготовність до останнього слова, однак, перерву судом не оголошено і часу для його підготовки не надано.

Не допитано як свідка подругу потерпілої, не допитано всіх свідків, про допит яких він клопотав.

Кримінальне провадження, під час якого проводилось розслідування щодо неправомірних дій, фізичного впливу на нього з боку працівників поліції, закрите передчасно, оскільки досудове розслідування проведене неповно, не допитано всіх свідків.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , на підтримку апеляційної скарги останнього, думку прокурорки на заперечення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не погоджується із вироком, із його засудженням, не визнаючи свою вину, зазначає також про відсутність достатності доказів для визнання його причетним до вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження, а дії його кваліфіковані правильно.

Допитаний судом першої інстанції ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України не визнав і надав наступних показань.

Він, 07.11.2022, допомагав невідомій жінці донести сумку до її дому, цією жінкою виявилась ОСОБА_9 ; після того як вони підішли разом до будинку АДРЕСА_2 , вона запропонувала зайти до її квартири, на що він погодився; перебуваючи у квартирі у ОСОБА_9 вони спільно вживали алкогольні напої, після чого він пішов додому, жодних протиправних дій він не вчиняв.

Наступного дня до нього прийшли працівники поліції та запропонували пройти з ними до відділу поліції, на що він погодився. Прямуючи до відділку, їх підвіз на автомобілі інший працівник поліції і, мабуть, коли їхали в автомобілі, то йому в кишеню хтось підкинув мобільний телефон, який він виявив після того як вийшов з автомобіля та добровільно передав його працівникам поліції.

Вважає, що працівники поліції сфабрикували відносно нього кримінальну справу, а потерпіла ОСОБА_9 повідомила неправдиву інформацію з приводу відкритого викрадення мобільного телефону і відповідно саме вона має бути притягнутою до кримінальної відповідальності.

Не зважаючи на зазначену позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , вина останнього у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, також підтверджується сукупністю доказів у справі, належно досліджених судом першої інстанції.

Показаннями допитаної судом першої інстанції під час судового слідства потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні, встановлено: в один із днів листопада 2022 року, у вечірній час, вона йшла додому з важкою сумкою, яку допомагав донести невідомий чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_8 ; прямуючи у напрямку місця її проживання спільно з ОСОБА_8 , вони спілкувалися, тому вона його добре запам`ятала.

Прибувши до будинку, у якому вона проживає, подякувала ОСОБА_8 за допомогу і пішла у свою квартиру, а ОСОБА_8 залишився на вулиці.

Надалі перебувала у власному домоволодінні, їй зателефонувала знайома, яка проживає у сусідньому будинку та попрохала прийти до неї, на що ОСОБА_9 погодилася. Вийшовши з під`їзду будинку, прямуючи у напрямку магазину «АТБ», підсвічуючи собі шлях мобільним телефоном, ОСОБА_9 побачила того чоловіка, що допоміг їй донести сумку; у цей час він підбіг до неї, та, вирвавши з її рук мобільний телефон, зник у невідомому напрямку. На зауваження чоловік не реагував; нападника ОСОБА_9 чітко розгледіла, оскільки запам`ятала його в той час як він допомагав донести сумку, крім того в момент нападу використовувала ліхтарик на телефоні, яким і присвітила на обличчя ОСОБА_8 .

Відповідно до показань свідка ОСОБА_12 , наданих останнім в судовому засіданні суду першої інстанції: він восени 2022 року брав участь у слідчій дії, під час якої ОСОБА_8 дістав із кишені своєї куртки мобільний телефон та передав його слідчому, при цьому ОСОБА_8 пояснював, що викрав цей телефон напередодні у жінки, яка проходила біля магазину «АТБ».

Аналогічні за змістом показання надані й допитаним судом першої інстанції свідком ОСОБА_13 , який пояснив, що на запрошення працівників поліції, брав участь як понятий у проведенні слідчої дії, в ході якої ОСОБА_8 зі своєї куртки добровільно дістав мобільний телефон та віддав слідчому.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення доводиться рядом письмових доказів матеріалів кримінального провадження у сукупності досліджених судом першої інстанції, які судом визнані допустимими й належними:

-протоколом місця події від 08.11.2022, слідча дія відбулась у місті Світловодську по вулиці Б.Хмельницького 24, було оглянуто пішохідну доріжку, розташовану поряд з магазином ТОВ «АТБ-маркет», де було вчинено напад на потерпілу ОСОБА_9 (т.1 а.с.114-116);

-протоколом огляду місця події від 08.11.2022, в ході проведення якого ОСОБА_8 , 08 листопада 2022 року, на території, прилеглій до адміністративної будівлі ВП №1 (м. Світловодськ), у присутності понятих, добровільно видав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», 2/32 Gb, гранітного кольору, який знаходився у силіконовому чохлі чорного кольору, вказана подія зафіксована відеозаписом на цифрову відеокамеру, який є додатком до протоколу огляду місця події та відображає як ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон слідчому й без примусу пояснив, що цей телефон він дійсно, напередодні увечері, приблизно о 23 годині 00 хвилин, забрав з рук у невідомої жінки, яка проходила біля магазину «АТБ», що розташований по вулиці Б.Хмельницького (т.1 а.с.126-128, 166);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2022, в ході проведення даної слідчої дії потерпіла ОСОБА_9 впізнала за фотознімками чоловіка, який вчинив на неї напад та відкрито викрав мобільний телефон, впізнаною особою на фотознімку виявився ОСОБА_8 (т.1 а.с.122-125);

-висновком судової товарознавчої експертизи №3058 від 14.11.2022 року, яким встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A», 2/32 Gb, гранітного кольору, бувшого у використанні, становить 3 779,1 гривень, вартість силіконового чохла до даного телефону складає 186 гривень (т.1 а.с.131-137);

-постановою слідчого від 16.11.2022, яким мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», 2/32 Gb, гранітного кольору та силіконовий чохол чорного кольору визнані речовими доказами у справі і передані потерпілій ОСОБА_9 на відповідальне зберігання, про що складена відповідна розписка (т. 1 а.с. 138, 139);

-заявою ОСОБА_8 від 28.11.2022 про відмову від проведення слідчого експерименту, вмотивованою відсутністю потреби у цьому, оскільки він вину у вчиненому кримінальному правопорушення визнає повністю та йому соромно перед людьми проводити дану слідчу дію (т.1 а.с.144).

Отже, на підставі об`єктивно досліджених доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), повторно, в умовах воєнного стану, доведена повністю і його діям дана правильна кваліфікація за ч. 4 ст. 186 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про його непричетність до вчинення кримінального правопорушення та відсутність достатніх доказів, що доводять протилежне, - спростовується наведеним вище.

Винуватість ОСОБА_8 доведена сукупністю доказів у кримінальному провадженні, належно досліджених та оцінених судом першої інстанції, як показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , письмові матеріали кримінального провадження (протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведення слідчого експерименту).

ОСОБА_8 , заперечуючи свою вину під час судового слідства суду першої інстанції, однак, не надав переконливих пояснень про причини перебування у нього чужого майна (мобільний телефон потерпілої), яке він видав працівникам поліції, також він не зміг пояснити звідки йому відомо про те, що у мобільному телефоні потерпілої ОСОБА_9 встановлено саме дві сім-картки різних мобільних операторів зв`язку, про що пояснював працівникам поліції під час видачі телефону. Вказана подія зафіксована відеозйомкою слідчої дії.

Також, критично оцінені твердження обвинуваченого ОСОБА_8 у своїх показаннях суду першої інстанції, що даний мобільний телефон йому могли підкинути працівники поліції в той час, як він перебував у автомобілі, на якому приїхав до відділу поліції.

Судом слушно зазначено, що такі твердження спростовується показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували у тому ж автомобілі, яким підвозили ОСОБА_8 . Свідки, будучи допитаними в судовому засіданні суду першої інстанції, пояснили, що жодних протиправних дій відносно ОСОБА_14 ніхто не вчиняв та не вкладав у кишені його одягу будь-яких предметів.

Вказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими і погоджується із критичною оцінкою суду першої інстанції показань обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 також вказує, що потерпілою ОСОБА_9 надавались неправдиві показання, суперечливі, змінювані, цими показаннями потерпіла обмовляла його, повідомила неправдиву інформацію про вчинення ним стосовно неї кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 ініційовано внесення до ЄРДР відомостей про притягнення потерпілої ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, неправдиві показання, про що ОСОБА_8 подано відповідну заяву про кримінальне правопорушення 01.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області зобов`язано службових осіб ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області внести відомості за заявою ОСОБА_8 до ЄРДР.

У подальшому проведено досудове розслідування у межах кримінального провадження, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 383, 384 КК України; в ході даного досудового розслідування перевірені доводи ОСОБА_8 з приводу показань потерпілої ОСОБА_9 ; за наслідками проведеного досудового розслідування слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 у зв`язку із відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Обвинуваченим ОСОБА_8 подано до слідчого судді скаргу на постанову свідчого ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП від 20.03.2024 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , між тим, ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 15.04.2024 відмовлено у задоволенні цієї скарги обвинуваченого.

Отже, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу неправдивості показань потерпілої ОСОБА_9 , яка його обмовляє, її свідчень про вчинення кримінального правопорушення, свого підтвердження не знайшли та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу порушення порядку його затримання, відсутність понятих, застосовування стосовно нього незаконних методів дізнання (фізичної сили) за для визнання ним своєї вини, порушення права на захист, не відповідають дійсності.

Як і не знайшли свого підтвердження вказівки обвинуваченого про те, що він не вказував сам про наявність у нього мобільного телефону і не видав його добровільно, кримінальне провадження, під час якого проводилось розслідування щодо неправомірних дій, фізичного впливу на нього з боку працівників поліції, закрите передчасно, оскільки досудове розслідування проведене неповно, не допитано всіх свідків.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у ході досудового розслідування проведені огляд місця події 08.11.2022 (із фотофіксацією) , в ході якого виявлено і оглянуте безпосереднє місце вчинення злочину (між магазином «АТБ» та житловим приватним сектором, вул. Богдана Хмельницького у м. Світловодську), а також й огляд місця події від 08.11.2022 біля відділення поліції по вул. Віталія Куцевича у м. Світловодську, проведення якого зумовлене зізнанням ОСОБА_8 у вчиненні викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 та видачею на місці викраденого майна працівникам поліції.

Як убачається зі змісту протоколу огляду місця події 08.11.2022 (по вул. В. Куцевича, 8, м. Світловодськ), він проведений із дотриманням ст. ст. 223, 234, 237 КПК України, у присутності двох понятих, із проведенням відеозапису слідчої дії за допомогою цифрової відеокамери, в ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», 2/32 Gb, темно-сірого кольору, перед чим пояснивши, що у нього наявний даний мобільний телефон, який він 07.11.2022, приблизно о 23 годині 00 хвилин, вихопив з рук жінки біля «АТБ-маркет» у м. Світловодську.

Вказана слідча дія супроводжувалась відеозаписом, до протоколу огляду місця події долучені додатки.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_8 в ході судового слідства суду першої інстанції звертався із заявою, де вказував про порушення процесуального порядку його затримання працівниками поліції, застосування фізичної сили, затримання без понятих, тощо (а.п. 82 том 2).

Ухвалою суду від 24.10.2023 зобов`язано слідчого ТУ ДБР у м. Миколаїв внести відомості до ЄРДР за даною заявою ОСОБА_8 (а.п.87-88 том 2).

Вказані відомості за заявою ОСОБА_8 внесено до ЄРДР 04.12.2023 та розпочато кримінальне провадження № 0000118 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування перевірено обставини, зазначені у заяві ОСОБА_8 , всі доводи, висловлені заявником, допитано ОСОБА_8 та інших осіб, здійснено відповідні запити та інші слідчі дії, на підставі вказаного, слідчий прийшов до висновку про відсутність у діях працівників ознак кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, постановою слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР ОСОБА_15 , 29.04.2024, кримінальне провадження із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України закрите, у зв`язку з відсутністю в діях поліцейських складу кримінального правопорушення (а.п.215-225 том 2).

Слід зауважити, що допитаний у межах кримінального провадження № 0000118 працівник поліції (оперуповноважений) ОСОБА_16 пояснив обставини затримання ОСОБА_8 .

Як оперуповноважений ОСОБА_16 , так і оперуповноважений ОСОБА_17 заперечили факт затримання поліцією ОСОБА_8 08.11.2022, а також і застосування будь-яких недозволених методів щодо останнього: 08.11.2022 ОСОБА_16 здійснював свої службові повноваження, рухався службовим автотранспортом по вул. Героїв України у м. Світловодську, де побачив раніше відомого йому як особа, яка вчиняла грабежі, ОСОБА_8 ; напередодні працівник поліції отримав інформацію про пограбування невідомою особою ОСОБА_9 із прикметами грабіжника; ОСОБА_16 підійшовши до ОСОБА_8 , який за прикметами був схожий на особу, яка вчинила пограбування ОСОБА_9 07.11.2022, представився, пред`явив службове посвідчення та розпочав спілкування, в ході якого ОСОБА_8 почав поводитись нервово, а тому ОСОБА_16 запросив ОСОБА_8 проїхати до відділку поліції, на що ОСОБА_8 погодився й добровільно прослідував до службового автотранспорту; по приїзду до відділку поліції, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та, перебуваючи на вилиці, біля будівлі відділення поліції №1 (м. Світловодськ), повідомив, що він причетний до вчинення пограбування та про наявність у нього викраденого мобільного телефону; після чого викликано слідчого, потім слідчою ОСОБА_18 , у присутності двох понятих, із застосування відеофіксації, зафіксовано вилучення добровільно виданого ОСОБА_8 телефону, а також надані ним пояснення щодо обставин, за яких цей мобільний телефон у ОСОБА_8 опинився.

Оперуповноважений ОСОБА_17 повідомив про те, що в обідній час 08.11.2022 перебував біля входу у відділення поліції №1 (м. Світловодськ), тоді ж приїхав службовий автомобіль, яким привезли ОСОБА_8 , у подальшому останній, у присутності ОСОБА_16 та працівника поліції ОСОБА_19 зізнався у вчиненні викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 і погодився добровільно видати наявний при ньому телефон; після чого запрошено слідчого, й у присутності понятих, із застосуванням відеозапису, зафіксовано видачу мобільного телефону та відібрано пояснення у ОСОБА_8 .

Аналогічних пояснень надано присутнім при вказаних подіях ОСОБА_19 .

Слідча ОСОБА_18 вказувала, що проводила досудове розслідування кримінального провадження за фактом пограбування ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в ході якого встановлено причетність до вчинення злочину ОСОБА_8 , у якого в подальшому вилучено викрадений мобільний телефон, за присутності двох понятих, в ході фіксованої слідчої дії.

Отже, вчинення щодо ОСОБА_8 жодних правомірних дій, порушень його прав, - не встановлено; під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_8 жодних скарг та заяв з цього приводу не виказував й не заявляв; процесуальні документи, в тому числі, де повністю визнавав свою вину, підписував без зауважень; забезпечений захистом адвоката.

Відеозапис проведеного 08.11.2022 за участі ОСОБА_8 огляду місця події, не містить ознак вчинення працівниками поліції дій, які виходять за межі наданих їм службових повноважень, або які б свідчили про застосування чи погрози застосування насильства стосовно ОСОБА_8 , зброї чи спеціальних засобів щодо останнього; натомість відеозаписом зафіксоване добровільне вчинення ОСОБА_8 дій, без примусу.

Матеріали кримінального провадження також не містять звернень або скарг ОСОБА_8 з приводу спричинених йому тілесних ушкоджень, які, як вказував ОСОБА_8 , йому нанесено працівниками поліції при його затриманні; відповідна медична документація також відсутня.

Отже, всі заяви ОСОБА_8 про незаконність його затримання, порушення його прав, порушення процесуальної процедури затримання, застосування щодо нього фізичного тиску та недозволених методів детально перевірені; за відповідною заявою ОСОБА_8 також проведено досудове розслідування. Однак, вказані твердження обвинуваченого свого підтвердження не знайшли.

Слід також зауважити, що у разі незгоди ОСОБА_8 із постановою про закриття кримінального провадження за наслідками перевірки досудовим розслідуванням його заяв про недозволені методи дізнання, порушення порядку його затримання, тощо ОСОБА_8 не позбавлений був можливості оскаржити таку постанову до слідчого судді.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі вказує. що огляд місця події проведений не на самому місці події, а у судовому засіданні ставилось питання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 08.11.2022, також до матеріалів кримінального провадження не долучено відеозапису з камер відеоспостереження, наявних біля магазину «АТБ».

Дійсно, під час судового розгляду стороною захисту внесене клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 08.11.2022 та додатку до нього (відеозапису), оскільки за адвокатським запитом встановлено, що жодні слідчі дії 08 листопада 2022 року в місті Світловодську по вулиці В. Куцевича, 8 (адміністративна будівля поліції) не проводились.

Вказані доводи сторони захисту стали предметом розгляду, дослідження та оцінки суду першої інстанції.

Згідно зі змістом адвокатського запиту, інформація запитувана саме про подію кримінального правопорушення, яка відбувалась 08.11.2022 поблизу вул. Віталія Куцевича, 8 у м. Світловодську, та яка була би зареєстрована в Єдиному обліку органів поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (а.п. 5 том 2).

Начальником ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП надано лист-інформацію про те, що 08.11.2022 року, у період з 15:48 годин до 15:54 годин поблизу будинку 8 по вулиці Віталія Куцевича, міста Світловодськ ніяких подій не відбувалось.

Надаючи оцінку вказаному, суд першої інстанції прийшов до об`єктивних висновків, що захистом некоректно трактовано зміст даного повідомлення: лист не містить інформації про взагалі будь-які події кримінального правопорушення (зокрема які були зареєстровані в Єдиному обліку органів поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) та слідчі дії, що могли бути проведені у цьому зв`язку у вказаному місті та у вказаний час.

Крім того, обставини проведення огляду місця події біля відділення поліції та події, що передували цьому зазначені вище, їм надано оцінки. Також, як встановлено, вказану слідчу проведено 08.11.2022 біля відділу поліції, оскільки ОСОБА_8 , будучи супроводженим службовим поліцейським автотранспортом до відділення поліції, біля будівлі відділення вказав про свою причетність до пограбування ОСОБА_9 , що відбулось напередодні та заявив про наявність у нього викраденого мобільного телефону, який він погоджується видати.

Долучати до матеріалів кримінального провадження відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «АТБ» - процесуальної потереби не виникало, за умови добровільного зізнання ОСОБА_8 у вчиненні грабежу, а також добровільною видачею викраденого майна та наданні ним детальних пояснень з приводу обставин події злочину.

Також, обвинувачений, крім наведених вище доводів, вказує, що ним під час судового слідства подавалось клопотання про ознайомлення з речовим доказом, так як мобільний телефон було повернуто потерпілій, а з висновками товарознавчої експертизи він не погоджувався, оскільки вартість телефону (за висновками експерта) завищена, й експертиза проводилась по фотознімках.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, мобільний телефон ОСОБА_9 , що його добровільно видав ОСОБА_8 , - визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій.

Відповідно до Договору добровільного страхування, мобільний телефон «Xiaomi» (мобільний термінал Xiaomi Redmi 9A Granite Grey) застрахований, вартість застрахованого майна 4 149 гривень; фіскальний чек, що підтверджує купівлю даного мобільного терміналу, засвідчує його вартість при купівлі 4 149 гривень.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні про призначення судово-товарознавчої експертизи від 10.11.2022, відповідно, призначене проведення вказаної експертизи, на вирішення експерта поставлене, серед інших, питання про ринкову вартість мобільного телефону «Xiaomi» (мобільний термінал Xiaomi Redmi 9A Granite Grey), у справному стані, бувшого у використанні, придбаного новим 13.05.2022 за 4 149 гривень (а.п. 129 том 1).

Висновком експерта судової товарознавчої експертизи № 3058 від 14.11.2022 визначена ринкова вартість означеного мобільного телефону, з урахуванням зносу.

Слід вказати, експертизу проведено із дотриманням відповідних Законів України, Положень, Інструкцій та Методичних рекомендацій, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Матеріали кримінального провадження не містять зауважень та заперечень, заяв або скарг від підозрюваного ОСОБА_8 під час досудового розслідування з приводу призначення судової товарознавчої експертизи та/або предмета даної експертизи.

Відтак, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 щодо: ненадання можливості ознайомлення з речовим доказом за клопотанням про ознайомлення з речовим доказом, непогодження з висновками товарознавчої експертизи, проведеної неналежно, завищенням вартості телефону експертом, свого підтвердження не знайшли.

Також, ОСОБА_8 зазначає, що він вказував про неготовність до останнього слова, однак, перерву судом не оголошено і часу для його підготовки не надано.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом першої інстанції, після закінчення з`ясування та дослідження обставин справи, перед судовими дебатами, оголошено перерву, після судових дебатів, перед репліками та, відповідно, останнім словом обвинуваченого, також оголошено перерву (а.п. 33-33 зворот том 3).

У наступному судовому засіданні, після того як учасники судового провадження скористались правом репліки, обвинуваченому ОСОБА_8 надано останнє слово, при цьому обвинувачений відмовився від промови останнього слова (а.п. 39 зворот том 3).

Отже, колегія суддів не убачає у діях суду першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, а також права обвинуваченого на захист.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі посилається на те, що у вироку суду неправильно зазначені його анкетні дані (в тексті вироку ініціали як « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 »).

Із вироку суду першої інстанції, дійсно, убачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку вказував неправильно ініціали обвинуваченого ОСОБА_8 .

Проте, слід вказати, що вказані зазначення мають характер технічної описки і на правильне встановлення обставин кримінального правопорушення та суть судового рішення не вплинули.

Судом, на підставі матеріалів кримінального провадження, досліджених доказів та показань допитаних осіб, встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Особу обвинуваченого ОСОБА_8 належно встановлено наявними паспортними й документальними даними, а також при допиті в судовому засіданні, при особистому повідомленні ОСОБА_8 даних своєї особи.

Відтак, доводи сторони захисту, наведені під час судового слідства суду першої інстанції, а також й ті, що викладені в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, оцінені критично судами першої інстанції та апеляційної інстанцій, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, доведена і дії його кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано положення ст. ст. 50, 65-67 КК України, й дотримано принципів призначення покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Порядок і принципи призначення покарання регульовані й рекомендаціями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» зауважується: «Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин».

Тобто, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Як слідує з оскаржуваного обвинувального вироку суду першої інстанції, судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_8 покарання, враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який посередньо характеризований, неодружений, без утриманців, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, на військовому обліку не перебуває, багаторазово судимий за вчинення аналогічних корисливих умисних, в тому числі тяжких злочинів, судимості не погашені, на шлях виправлення обвинувачений не став.

Не встановлено обставин, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, та які обтяжують покарання.

Врахувавши всі зазначені вище обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкції частини статті обвинувачення. Визначене обвинуваченому покарання не є занадто суворим (майже мінімальне у межах санкції частини статті обвинувачення), є виваженим, достатнім та необхідним, відповідає меті покарання, покликане перевиховати та виправити обвинуваченого, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, можливо стверджувати, що доводи апеляційної скарги сторони захисту свого підтвердження не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, мотивами ухваленого судового рішення, залишаючи оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін як законний та обгрунтований.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.10.2024 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4