Справа № 138/3672/24
Провадження №:1-кп/138/94/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000536 від 04.12.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області, не зареєстрованого, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 15.06.1995 Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 81, 17 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 17.06.1998 Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 16.06.2005 Шевченківським міськрайонним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі; 15.01.2008 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 13.08.2010 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 15.01.2008 та визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі; 12.03.2014 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 07.11.2018 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 22.11.2018 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 6 місяців за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2018, визначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 28.02.2023 звільнений з місця позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб, вчинив злочин.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення крадіжок, за які відбував покарання у місцях позбавлення полі, та судимості які у встановленому порядку не зняті і не погашені, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно новий, умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 04.12.2024 орієнтовано о 01 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом та з метою власного незаконного збагачення, у нежитловому офісному приміщенні, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_6 , пошкодив вікно за допомогою металевого прута. Який знайшов неподалік вказаного приміщення, та проник у його середину, де в одній з кімнат на письмовому столі виявив дерев`яну скриньку, з якої викрав грошові кошти у сумі 4080 гривень, які належали ОСОБА_6 .

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 на пульт охорони надійшло сповіщення про спрацювання датчиків руху та відкриття вікна у нежитловому офісному приміщенні, яке розташоване по проспекту незалежності, буд. 8/1 у м. Могилів-Подільський Вінницької області, та працівники охоронного агентства ПП «Явір-2005» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виїхали на місце спрацювання сигналізації, де при спробі втечі з місця події затримали ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий та зміг розпорядитися викраденим на власний розсуд

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4080 гривень та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просила суворо не карати останнього. .

Оскільки обвинувачений, захисник та прокурор погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, суд, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, стосуються речових доказів та досудової доповіді. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, останній надав показання стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, які повністю узгоджуються зі встановленими фактичними обставинами кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався.

Обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання останнього судом не встановлено.

На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченогоОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку в законну силу слід залишити той же.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на вилучене майно.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 12, ч. 2 ст. 15, 63, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 349 ч. 3, 368-370, 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.12.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайсуду Вінницької області від 06.12.2024 на грошові кошти у сумі 4080 гривень, які знаходяться у відділенні АБ «Укргазбанк» №220/01, повернувши ОСОБА_6 , на металевий предмет, ліхтарик та рукавиці, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області згідно квитанції №369, знищивши їх.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1