УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10606/24

Номер провадження 1-кс/495/2500/2024

13 грудня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

27.11.2024 року ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, в порядку ст.303 КПК України.

Так, скаржник просить слідчого суддю:

- поновити строк на сокарження постанови від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року;

- скасувати постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України;

- зобов`язати уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 04.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України та негайно вчинити своєчасні, ефективні слідчі дії у досудовому слідстві;

- зобов`язати уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області вчинити певні дії, а саме: розглянути та винести відповідне рішення по заявам від 27.09.2024 року та від 14.10.2024 року про визнання ОСОБА_3 потерпілим від кримінального злочину.

Зі скарги вбачається, що 18.11.2024 року ОСОБА_3 отримав від Білгород-Дністровського відділу поліції повідомлення про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України, відповідно до постанови слідчого від 30.03.2024 року.

Скаржник вважає постанову слідчого від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року протиправною та безпідставною, яка грубо порушує кримінально-процесуальне законодавство України та його конституційні і цивільні права, з наступних підстав.

За твердженням скаржника, ним було отримано п`ять відповідей з Білгород-Дністровського відділу поліції за підписом начальника поліції ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 , які є незаконними та протиправними. Правління СК «Буревестник» протягом 28 місяців продовжує чинити кримінальний злочин на землях комунальної власності територіальної громади сільради при повній бездіяльності відповідальних осіб Кароліно-Бугазької сільради. Бездіяльність слідчого поліції разом з відсутністю належного керівництва досудового розслідування прокурором штучно унеможливлює виконання завдань кримінального провадження, зокрема захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень. Самоправно встановлений СК «Буревестник» металевий шлагбаум на землях комунальної власності сільради не дає можливості третій рік поспіль заїхати аварійній бригаді АТ «ДТЕК Одеські електромережі» для виконання ремонтних робіт по відновленню електропостачання ділянки № 403 а СК «Буревестник», при повній бездіяльності власника цих земель Кароліно-Бугазької сільради.

Скаржник зазначив, що слідчим невірно застосовані вимоги п.2 ч.1 ст.284 КПК України, які стали підставою для закриття кримінального провадження, оскільки слідчий взагалі не вчинив жодної слідчої дії у кримінальному провадженні для встановлення відсутності в діянні складу злочину, наявна повна бездіяльність слідчого.

Дані обставини і стали підставою для звернення скаржника з відповідною скаргою до суду.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду скарги неодноразово повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Крім того, слідчим суддею неодноразово витребувались у СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України.

Між тим, на час розгляду скарги вказані вище матеріали до слідчого судді не надійшли, що свідчить про незацікавленість слідчого щодо доведення обґрунтованості обставин закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обов`язок всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи лежить на прокуророві, слідчому і особі, яка провадить дізнання. На суд даний обов`язок не покладено у зв`язку з тим, що межі дослідження ним обставин справи зумовлені позицією скаржника і захисту, і суд не може самостійно змінювати дані межі, але суд зобов`язаний застосувати всі заходи до того, щоб були зібрані і досліджені всі докази, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Згідно із ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Пункт 1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення. В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.03.2024 року кримінальне провадження № 0000301 від 04.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Між тим, у поданій скарзі, скаржник зазначив, що рішення про закриття даного кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, оскільки слідчий взагалі не вчинив жодної слідчої дії у кримінальному провадженні для встановлення відсутності в діянні складу злочину, наявна повна бездіяльність слідчого.

Частиною 1 статті 9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого (стаття 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 КПК України).

Згідно вимогам ст.ст. 2,7-11 КПК України, завдання кримінального про вадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Статтею 110 КПК передбачено, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови.

Відповідно до ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Проте, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, викладених у скарзі заявника всупереч вимогам КПК України, проведена слідчим поверхнево, не всебічно і не повно, слідчим не виконані усі необхідні слідчі дії, а відтак рішення про його закриття є передчасним.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на факт незацікавленості слідчого щодо доведення обґрунтованості обставин закриття кримінального провадження, оскільки він жодного разу не з`явився до суду для надання пояснень по даній скарзі та не надав витребувані судом матеріали кримінального провадження.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 по справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім ісумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Також, скаржник просить суд зобов`язати уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000301 від 04.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України.

Проте, вказана вище вимога на даний час є передчасною та суперечливою відповідно до ст.ст.55, 307 КПК України.

Частиною другою ст.307 КПК України визначено вичерпний перелік результатів розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Такий спосіб захисту, як визнання потерпілим у кримінальному провадженні, не передбачений статтею 307 КПК України та не належить до компетенції слідчого судді.

Крім того, скаржник просить суд поновити строк на оскарження постанови від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України, мотивуючи це тим, що постанова від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження була отримана ним 18.11.2024 року. коли він отримав поштовий конверт від Білгород-Дністровського відділу поліції, у якому знаходилось два листа від 25.10.2024 року № 63/ч-1212 та від 29.10.2024 року за № 63/ч-1277. До 18.11.2024 року вказану постанову скаржник не отримував, у зв`язку з чим вважає, що його обмежено у процесуальних правах. Тому строк для її оскарження є пропущеним з поважних причин та фактично не є пропущеним.

Згідно ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження за фактом скоєння кримінального порушення винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки слідчим не було виконано в повному обсязі вимоги щодо перевірок, які повинні були здійснені в обов`язковому порядку, а тому скарга на постанову про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 110, 117, 214, 284, 303-305, 307, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000301 від 04.03.2024 року, в порядку ст.303 КПК України задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000301, відомості про яке внесені в ЄРДР 04.03.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України скасувати.

Продовжити досудове розслідування кримінального провадження № 0000301, відомості про яке внесені в ЄРДР 04.03.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_7