Справа № 626/3717/24
провадження № 1-кп/632/90/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, особи з інвалідністю третьої групи, учасника бойових дій, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконні дії із вибуховими речовинами та бойовими припасами, а також незаконно виготовив, носив, зберігав та збув вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи положення законодавства України про те, що вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до предметів обіг яких на території України обмежений та які не можуть перебувати у власності громадян без спеціального дозволу, діючи умисно, посягаючи на громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», пунктів 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, в один із днів у період часу з 2019 по 2022 рік, перебуваючи на околицях міста Харкова випадково знайшов нітроцелюлозний (бездимний) двохосновний та одноосновий порох, який без передбаченого законом дозволу привласнив собі, чим вчинив його незаконне придбання, після чого незаконно переніс до місця свого мешкання у квартиру АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції.

Зокрема, у період часу з 06 години 09 хв. по 08 годину 16 хв. 22 серпня 2024 року працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку житла ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_3 , в особистих речах обвинуваченого, було виявлено та вилучено три металеві та скляні ємності, які містили у собі нітроцелюлозний (бездимний) двохосновний порох та нітроцелюлозний (бездимний) одноосновний порох, загальною масою 319 г., та окремо в трьох метальних зарядах (мішечках), нітроцелюлозний (бездимний) одноосновний порох, загальною масою 1,48 кг., що відносяться до вибухових речовин метальної дії та здатні до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні їх в замкнутому просторі.

Також, в один із днів 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на околицях міста Харкова, достовірно знаючи положення законодавства України про те, що вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до предметів, обіг яких на території України обмежений, та які не можуть перебувати у власності громадян без спеціального дозволу, діючи умисно, посягаючи на громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», пунктів 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, випадково знайшов 29 патронів калібру 5,45х39АК, які без передбаченого законом дозволу, привласнив собі, чим вчинив їх незаконне придбання та незаконно переніс до місця свого мешкання у квартиру АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції.

Зокрема, у період часу із 06 години 09 хв. по 08 годину 16 хв. 22 серпня 2024 року працівниками поліції був проведений санкціонований обшук житла ОСОБА_4 зазначеної вище квартири, де в особистих речах обвинуваченого виявлено та вилучено 29 патронів, що є боєприпасами - бойовими проміжними патронами 5,45х39АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети), які придатні для стрільби.

Крім цього, в один із днів на початку січня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу на виготовлення та зберігання вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протягом одного дня за допомогою фрагментів металевої трубки з нарізами та металу, з використанням кутової шліфувальної машинки, токарного станка та інших підручних засобів, виготовив рамку пістолета з ударно-спусковим механізмом куркового типу з нерухомо закріпленим бойком, яку за допомогою обертальної осі з`єднав із стволом, тим самим незаконно виготовив саморобним способом предмет, що є нарізною вогнепальною зброєю однозарядний переламний пістолет калібру 6,5 мм., який придатний для проведення пострілів патронами роздільного спорядження, що складаються з пістолетних патронів калібру 9 mm Р.А. та метальних снарядів діаметром 6,5 мм.

Крім того, в один із днів на початку січня 2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, посягаючи на громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, після самостійного виготовлення однозарядного пістолету, почав незаконно його зберігати за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , з метою збуту.

12 січня 2024 року о 20 годині 33 хв. ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел спрямований на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, використовуючи профіль «Starscrin» на веб-сайті «Reiber info», опублікував лот з продажу однозарядного пістолету із стартовою ціною 4000 гривень.

У подальшому, за результатами аукціону, ОСОБА_5 , який був залучений для оперативної закупівлі вогнепальної зброї в якості покупця, придбав даний лот за ціною 7500 гривень та отримавши від ОСОБА_4 реквізити для оплати, 17 січня 2024 року перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти за придбання однозарядного пістолета.

Після чого, 18 січня 2024 року о 18 годині 39 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свої кримінальні протиправні дії, незаконно переніс зазначений однозарядний пістолет до відділення № 9 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Роганська, будинок 101-А, та засобами пошти відправив у вигляді посилки за ЕН № 394 однозарядний пістолет на адресу ОСОБА_5 на відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: Харківська область, місто Берестин, вулиця Незалежності, 45б.

22 січня 2024 року ОСОБА_5 отримав відправлення від ОСОБА_4 , а саме: картонну коробку в якій перебувала нарізна вогнепальна зброя однозарядний переламний пістолет калібру 6,5 мм., який виготовлений саморобним способом, та придатний для проведення пострілів патронами роздільного спорядження, що складаються з пістолетних патронів 9 mm P.A., та метальних снарядів діаметром 6,5 мм.

Окрім того, в один із днів квітня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на околицях міста Харкова, достовірно знаючи положення законодавства України про те, що вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до предметів обіг яких на території України обмежено та які не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи умисно, посягаючи на громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», пунктів 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, випадково знайшов корпус ручної протитанкової кумулятивної гранати РКГ-3ЕМ, спорядженої зарядом вибухової речовини гексогену масою 390 г. та додатковим зарядом тротилу масою 50 г, яку без передбаченого законом дозволу привласнив, чим вчинив її незаконне придбання та незаконно переніс до свого житла у квартиру АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції.

Так, у період часу з 06 години 09 хв. по 08 годину 16 хв. 22 серпня 2024 року працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 у згаданій вище квартирі, в особистих речах обвинуваченого було виявлено та вилучено корпус ручної протитанкової кумулятивної гранати РКГ-3ЕМ, що до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) не відноситься, але є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини на основі тротилу та гексогену.

ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні - вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, за наведених вище обставин, визнав повністю.

Про обставини вчиненого дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку.

Водночас, ОСОБА_4 підтвердив, що за наведених у цьому вироку обставин, він дійсно придбав, носив та зберігав вибухові речовини і бойові припаси, про які йдеться вище, без передбаченого законом дозволу, а також незаконно виготовив вогнепальну зброю однозарядний переламний пістолет калібру 6,5 мм, який також зберігав, носив та збув, без передбаченого законом дозволу, діючи при цьому із корисливих мотивів.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі висунутого обвинувачення і кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з вибуховими речовинами, тобто носіння, зберігання та придбання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з бойовими припасами, тобто носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вогнепальної зброї; за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження зі зброєю, тобто носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 суд встановив, що він є учасником бойових дій, особою з інвалідністю третьої групи (особою з інвалідністю внаслідок війни), на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що згідно із ст. 12 КК України він вчинив ряд тяжких злочинів, сукупність всіх обставин, які характеризують кримінальні протиправні діяння, обставини, які пом`якшують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , згідно із якою виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, те, що ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

З урахуванням усіх обставин у справі, суд вважає за доцільне призначити покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, у виді позбавлення волі, що передбачене санкціями цих статей.

При визначені остаточного покарання, необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, беручи до уваги критичне ставлення обвинуваченого до вчинених кримінальних правопорушень, активне сприяння у їх розкритті, щире каяття, повне визнання ним вини, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, те, що він є учасником бойових дій, особою з інвалідністю, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід припинив свою дію.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 30287 гривень 24 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Згідно із ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 23 серпня 2024 року накладено арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 30287 гривень 24 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт накладений на майно згідно із ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 23 серпня 2024 року скасувати.

Речові докази: токарний станок з електричним двигуном, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати; предмети схожі на пістолети без механізмів, порох, металеві елементи у вигляді 4-х трубок та 3-х рам схожих на пістолет без механізмів, корпус гранати, 29 патронів калібру 5,45 мм, металевий предмет схожий на пістолет без механізму, предмет зовні схожий на пістолет 9 мм, що зберігається у картонній коробці, п`ять набоїв калібру 9 мм, металеву втулку, десять капсулів, відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України знищити; мобільний телефон з карткою мобільного оператор зв`язку «Водафон», дві купюри номіналом по 200 гривень, дві купюри номіналом по 20 гривень, монети номіналом 5 і 2 гривні, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику (законному володільцю); фіскальний чек «ПриватБанк», фіскальний чек «Нова пошта» відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його законний представник та захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1