Справа № 287/540/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання власника майна ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно. У вказаному клопотанні ОСОБА_5 просить частково скасувати арешт на автомобіль марки FIAT SIENA, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме в частині заборони користування та розпорядження автомобілем.

На обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000059 від 27.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.03.2025 року, справа №287/540/25, накладено арешт на автомобіль марки FIAT SIENA, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном. Вилучений автомобіль належить заявнику на праві приватної власності, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Даний транспортний засіб використовується для забезпечення сім`ї продовольчими та побутовими товарами, для поїздок до медичних закладів, відвідування рідних та близьких, які проживають у Коростенському районі та в сусідній області. На переконання ОСОБА_5 при накладенні арешту на автомобіль марки FIAT SIENA, державний номерний знак НОМЕР_1 , слідчим суддею не було враховано та не застосовано вимоги ст. 173 КПК України, а саме, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Також, ОСОБА_5 зазначає про те, що з матеріалів клопотання не вбачається, що відносно майна на яке накладено арешт існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Крім того, ОСОБА_5 стверджує про те, що на даний час з вилученим автомобілем марки FIAT SIENA, державний номерний знак НОМЕР_1 , проведені всі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування та розпорядження транспортним засобом.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просить його задоволити. Зазначив, що на даний час з вилученим автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, проте будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного надати не зміг.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна заперечила. Вказала про те, що на даний час вилучений автомобіль необхідний органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, зокрема слідчого експерименту за участі потерпілого. Крім того, на її переконання, передача транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_5 може призвести до знищення, псування та реалізації майна, що в свою чергу негативно вплине на хід досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку прокурора та просить відмовити у задоволенні клопотання про часткове скасування арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.03.2025 року по справі №287/540/25 клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000059 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено, накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення невідкладного обшуку 28.02.2025 року, а саме: автомобіль марки FIAT SIENA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та який перебував у користуванні ОСОБА_5 шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що на даний час транспортний засіб автомобіль марки FIAT SIENA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладення арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, у випадку, коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України. Однак одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, заявник вказує на відсутність обставин, які свідчать про необхідність у продовженні накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Аналізуючи доводи клопотання про часткове скасування арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що означені в ньому доводи не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Зокрема, заявником до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження того, що відпала потреба у подальшій забороні користування та розпорядження вилученим автомобілем.

На обґрунтування поданого клопотання власник майна ОСОБА_5 зазначив про те, що в рамках цього провадження проведено всі необхідні судові експертизи вилученого автомобіля.

Проте, слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна накладається не лише з метою проведення судових експертиз, а стадія досудового розслідування не обмежується тільки призначенням цих же судових експертиз та не є завершальною стадією кримінального провадження.

Проведення судових експертиз є лише одним із доказів, який тільки у сукупності із іншими доказами, може свідчити про те, що відпала потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, як арешт транспортного засобу у рамках кримінального провадження, порушеного за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відтак, позиція ОСОБА_5 про проведення всіх експертних досліджень на стадії досудового розслідування не свідчить про те, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту транспортного засобу на стадії судового провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, і вказане не спростовано учасниками справи, по вказаному кримінальному провадженні ще триває досудове розслідування. Судове провадження не розпочато. Крім того, у судовому засіданні прокурор повідомила про те, що вилучений автомобіль необхідний органу досудового розслідування для подальшого проведення слідчих дій, зокрема слідчого експерименту за участі потерпілого.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що часткове скасування арешту транспортного засобу, за кермом якого перебувала особа, якій інкримінується вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, на стадії досудового розслідування є передчасним. Оскільки таке скасування арешту майна може зашкодити всесторонньому та об`єктивному дослідженню доказів у справі на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, оскільки в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим, або наразі відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 16, 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_5 про часткове скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1