ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 рокуСправа № 495/1024/25
Номер провадження 1-кп/495/473/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024 за № 0000420 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Одеса, Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, неповнолітніх дітей або батьків похилого віку на утриманні не має, із середньою освітою, штатного кінолога військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. Приблизно наприкінці листопада 2024 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) у ОСОБА_4 , який достовірно знав про діючі обмеження щодо перетину Державного кордону України особами чоловічої статті призивного віку, передбачені Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/22, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, виник прямий умисел на отримання підроблених офіційних документів, що надають право на виїзд за межі України, з метою їх подальшого використання.

Так, приблизно наприкінці листопада 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в одному з інтернет кафе в м. Одеса, точна адреса якого в ході проведення досудового розслідування не встановлена, за допомогою зразків військово-облікових документів які знайшов на невідомому інтернет ресурсі та програм для роботи з графічними зображеннями та фото редакторів за допомогою комп`ютерного обладнання та кольорового принтера виготовив документи а саме: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 290 від 26.11.2024 року, відпускний квиток № 519 від 26.11.2024 виданий військовою частиною НОМЕР_2 , довідку (взамін військового квитка) від 09.02.2024 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, що полягає у виготовленні підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

1.2. ОСОБА_4 30.11.2024 приблизно о 17 годині 50 хвилин, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску «Сторокозаче-Тудора», що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, під час проходження паспортного контролю, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій та керуючи ними, діючи умисно з метою перетину Державного кордону України всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану» надав працівникам Державної прикордонної служби України підроблені документи, а саме: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 , стройовій частині № 290 від 26.11.2024 року, відпускний квиток №519 від 26.11.2024 виданий військовою частиною НОМЕР_2 , довідку взамін військового квитка від 09.02.2024 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , які насправді вказані установи не видавали та не посвідчували, тим самим умисно використав завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, що полягає у використанні завідомо підробленого документа.

2. Відомості про укладені угоди, їх реквізити, зміст та визначена міра покарання

14.02.2025 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000420 від 02.12.2024 в порядку статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до цієї угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 358 КК України ч. 4 ст. 358КК України.

Сторони угоди визначили узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 , повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення: за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому; в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

3. Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угод вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь;

- наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України;

- характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , також вказав, що він погоджується з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд в порядку статті 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження угоди, обвинуваченого та захисника, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди в цьому кримінальному провадженні

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, а саме, що кримінальні правопорушення відносяться до категорії проступків, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення правопорушень, зокрема те, що він визнав вину, розкаявся у вчиненому, позитивну характеристику за місцем несення служби, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Відтак суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення в межах санкції інкримінованих статей, а саме за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

4. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на тимчасово вилучене майно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 394, 468, 472-475, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 від 17.02.2025 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024 за №000042 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.02.2025 покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт, застосований ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2024, справа № 495/10708/24 (провадження № 1-кс/495/2521/2024) скасувати.

Речові докази:

витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 290 від 26.11.2024 року, відпускний квиток №519 від 26.11.2024 виданий військовою частиною НОМЕР_2 , довідку (взамін військового квитка) від 09.02.2024 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження знищити;

мобільний телефон марки Iphone 15 Pro 256GB imei: НОМЕР_3 , який було упаковано в спеціальний пакет НПУ №ICR0151838 та згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №2897 зберігається в камері зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості, може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_6