Справа № 405/8551/24
провадження № 1-кс/405/369/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солгутове Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

слідча звернулася з даним клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якого просила продовжити строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001459 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, з підстав вказаних в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання слідчого, з підстав недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в задоволенні клопотання просив відмовити або застосувати інший запобіжний захід. Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке 17.12.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001459, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він, будучи старшим гранатометником 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного батальйону роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні - старший солдат, в період дії воєнного стану в Україні, встановленого відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» підозрюється у тому, що в період з 2016 року по теперішній час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої періодично знаходилась її онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 17 грудня 2024 року близько 13.20 год. ОСОБА_5 , знаходився у приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 спільно із малолітньою ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення сексуального насильства щодо малолітньої ОСОБА_8 тобто на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в її тіло, без добровільної згоди останньої.

У вказаний період часу ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні однієї з кімнат будинку, розташованого за адресою за АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення сексуального насильства відносно малолітньої, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцятирічного віку, впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч вимогам ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, з використанням безпорадного стану потерпілої, обумовленого її малолітнім віком, рівнем статевого розвитку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без усвідомленої добровільної згоди потерпілої, вказав малолітній потерпілій лягти на ліжко, спустив з неї штани та спідню білизну та здійснив торкання та оральні дотики до геніталій малолітньої ОСОБА_8 тобто вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 .

Вказаними діями ОСОБА_5 порушив права дитини на статеву недоторканість та її нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток дитини.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

18.12.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Солгутове Гайворонського району Кіровоградської області, українцю, громадянину України, не одруженому, маючому середню освіту, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , гранатометнику 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного батальйону роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні - старший солдат, раніше не судимому, -

18.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події;

-протоколами допитів свідків та законного представника;,

-протоколом слідчого експерименту зі свідком;

-протоколом допиту малолітньої потерпілої;

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Тому підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 лютого 2024 року.

Керівником Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001459 від 17.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153 КК України, до трьох місяців тобто до 17 березня 2025 року.

В ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини закріплено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання

Так, відповідно до Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованою з заявами Законом № 4988-VI від 20.06.2012, кожна Сторона вживає законодавчих або інших заходів для забезпечення покарання ефективними, пропорційними та переконливими санкціями за скоєння правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, з урахуванням ступеню їхньої тяжкості (стаття 27); кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення можливості врахування таких обставин, якщо вони вже не є частиною складових елементів злочину, згідно з відповідними положеннями національного законодавства як обтяжуючі обставини під час визначення покарання за правопорушення, установлені відповідно до цієї Конвенції:

a) злочин завдав серйозної шкоди фізичному або психічному здоров`ю жертви;

c) злочин було скоєно проти особливо вразливої жертви;

d) злочин було скоєно членом сім`ї, особою, яка проживала з дитиною, або особою, яка зловживала своїми повноваженнями (стаття 28).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, захисту прав дітей-жертв від сексуального насильства. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні від 26.06.1991, справа «Лательє до Франції», зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, та є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Частиною ч.3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать, про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2024 року було визначено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, останній з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, в тому числі до тимчасового окупованих територій України.

?незаконно впливати на свідків та неповнолітню потерпілу з метою зміни їх показань. Реальність настання вказаного ризику, підтверджена тим, що ОСОБА_5 з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7 перебуває у родинних відносинах та в разі перебування на волі може на них незаконно впливати з метою зміни їх показань на його користь.

вчиняти нові кримінальні правопорушення, реальність настання вказаного ризику, підтверджена самими обставинами вчиненого злочину, тому є можливість повторення зазначених дій, в тому числі з метою протиправного впливу на потерпілу.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Отже станом на день розгляду даного клопотання, слідчим суддею відзначається, що раніше визначені, вищезгадані ризик не зменшилися та продовжують існувати.

Щодо клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, у тому числі такого, що не пов`язаний з його тримання під вартою, слідчим суддею зауважується, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Тобто, сторона захисту не має права клопотати перед слідчим суддею про застосування запобіжного заходу, а може звернутися до суду з окремим, належним чином оформленим клопотанням, відповідно до положень ст. 201 КПК України.

Таким чином клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя, при вирішенні питання щодо продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує серйозність висунутої проти нього підозри, з урахуванням ризиків, які продовжують існувати, характеризуючих даних на підозрюваного та відзначає, що продовження строку перебування підозрюваного під вартою не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи зазначене, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. 9, 176-178, 196-199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 11.35 год. 12.02.2025 до 11.35 год. 17. 03.2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 11.35 год. 17. 03.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10