ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/4418/22 Номер провадження 11-кп/814/652/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ( відеоконференція)

обвинуваченого ОСОБА_7 ( відеоконференція)

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ( відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001275 за апеляційними скаргами прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , захисників обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_10 ( зі змінами), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має малолітню дитину 2016 р.н., раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

- визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 12 років .

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 14.05.2022р.

Вирішено питання речових доказів та арешту майна.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (далі - РФ) проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.

24.02.2022 відбулось збройне захоплення с. Циркуни Харківського району Харківської області військовими формуваннями РФ, у зв`язку з чим органи державної влади, органи місцевого самоврядування, правоохоронні органи об`єктивно не мали можливості виконувати свої обов`язки та реалізовувати законні повноваження для забезпечення на території вказаного населеного пункту порядку та режиму законності.

Громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.

У зв`язку з чим, а також будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, у ОСОБА_7 у період часу з 23.04.2022 по 06.05.2022, більш точний час не встановлено, виник злочинний умисел, направлений на здійснення допомоги (пособництва) державі-агресору з метою завдання шкоди Україні, шляхом підтримки дій держави-агресора, збройних формувань РФ, добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Так, ОСОБА_7 у період часу з 23.04.2022 по 06.05.2022, більш точний час не встановлено, перебуваючи у с. Циркуни Харківського району Харківської області, територія якого була тимчасово окупована збройними формуваннями РФ, добровільно вступив у контакт з представниками збройних формувань РФ для здійснення допомоги (пособництва) державі-агресору та завдання шкоди Україні шляхом: підтримки дій держави-агресора, збройних формувань РФ, добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів, які знаходились на території громади, представникам держави-агресора, тим самим підтримав дії держави-агресора.

Так, діючи добровільно, умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання шкоди Україні в умовах воєнного стану ОСОБА_7 , у період часу з 23.04.2022 по 06.05.2022, більш точний час не встановлено, забезпечував військовослужбовців збройних формувань РФ продуктами харчування, генератором, водяною помпою та надавав інформацію щодо домоволодінь місцевих мешканців, де є матеріальні цінності, запаси палива, з наданням у подальшому допомоги у заволодінні матеріальними цінностями військовослужбовцями РФ у незаконний спосіб.

Крім цього, ОСОБА_7 під час окупації с. Циркуни Харківського району Харківської області надав збройним формуванням РФ відомості щодо характеру та особливостей місцевості територіальної громади для забезпечення орієнтування та злагодженості дій військовослужбовців РФ на даній місцевості, яке виразилось у періодичному переміщенні ОСОБА_7 з військовослужбовцями РФ на території громади.

Також, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 перебуваючи на зазначеній місцевості у вказаний період часу забезпечував військовослужбовців РФ транспортними засобами, що виразилось у передачі ОСОБА_7 військовослужбовцям РФ ключів від автомобіля марки «Маzda 6» р.н. « НОМЕР_1 », належного на праві приватної власності ОСОБА_13 , а також у наданні ОСОБА_7 допомоги у запуску двигунів автомобілів «Lexus 470 LX» та «Land Cruiser» без ключів, які у подальшому використовувались збройними формуванням РФ для власних потреб.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто скоєння умисних дії, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: підтримки дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора; добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурором та захисниками в інтересах обвинуваченого подані апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду у частині призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 12 років скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання, ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111-2 КК України та призначити покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 15 років.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд не врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який є особливо тяжким та спрямованим на допомогу державі- агресору громадянином України, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який при наявності викриваючих його показів свідків намагався уникнути відповідальності створивши штучне алібі. Вказане свідчить про відсутність каяття у вчиненому, а отже і достатності призначеного судом покарання. ОСОБА_7 є працездатним, проте ніде не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Навівши зазначені обставини суд визначив обвинуваченому мінімальне покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 12 років.

Однак, таке покарання, на думку сторони обвинувачення є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 399 КПК України та ч. 3 ст. 404 КПК України дослідити та надати оцінку доказам, якими обґрунтовується оскаржуваний вирок.

Призначити новий розгляд кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання в Київському районному суді м. Харкова в іншому складі суду.

Зокрема, зазначає, що на технічному носії відеозапису судового засідання 06.02.2023 року відсутня інформація , зокрема допит свідків захисту, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 ( із змінами) просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження

Захисник зазначає, що судом порушено норми матеріального права , що полягло у неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність.

У даному кримінальному провадженні сукупність доказів є недостатньою для доведеності вино обвинуваченого ОСОБА_7 .

Стороною обвинувачення не доведено, що мала місце подія , яка органом досудового розслідування кваліфікована як пособництво державі агресору саме за ч. 1 ст. 111-2 КК України, не доведено, що мали місце будь-які умисні дії, спрямовані на допомогу державі -агресору ( пособництво), збройним формуванням держави агресора, вчинені ОСОБА_14 також стороною обвинувачення не доведено , що в діях ОСОБА_15 є склад інкримінованого правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати з підстав не доведення стороною обвинувачення наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Позиція учасників провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційні скарги сторони захисту та просили задовольнити.

Прокурор підтримав свою апеляцію та просив задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляції, прокурора, яка вважала судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляцію захисника в інтересах обвинуваченого безпідставною, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом.

Твердження у апеляційній скарзі захисників обвинуваченого, яке аналогічне його позиції під час судового розгляду, про те, що сукупність доказів є недостатньою для доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , перевірялися місцевим судом і обґрунтовано визнані ним як неспроможні, з наведенням переконливих аргументів.

Вбачається, що приймаючи рішення про зміст і спрямованість умислу винного, суд першої інстанції, як слідує із вироку, виходив із сукупності всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і об`єктивно з`ясував всі обставини вчинення злочину.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисників в апеляційній скарзі.

Так, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується такими доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , відповідно до яких він є уродженцем с. Циркуни Харківського району Харківської області де і мешкає. ОСОБА_17 знав як односельця, під час окупації с.Циркуни познайомився із ним особисто. Знає що ОСОБА_18 займався купелю- продаже автомобілів.

Окупація с. Циркунів відбувалась з 24.02.2022 по 05.05.2022 російськими військовими, які мали шеврони та були вдягнені у камуфляжний одяг, також були військові так званих «ЛНР», «ДНР», які були без шевронів, лише у камуфляжному одязі, озброєні. Російські військові розміщувалися під час окупації у вільних будинках, в тому числі перебували у будинку неподалік від проживання ОСОБА_19 . Під час окупації ОСОБА_20 допомагав військовим з автомобільною технікою, заводив автомобілі без ключа, зокрема автомобілі «Лексус LX 470» та «Тойота Прадо», на яких у подальшому пересувались військові РФ. Також просив його та ОСОБА_21 перегнати автомобіль без ключів, він відмовився та ОСОБА_22 також. Бачив, як ОСОБА_15 їздив з командиром РФ на автомобілі «жигулі», на якому, на задньому склі і дверях була літера «Z» до будинку АДРЕСА_3 . За вказаною адресою базувались військові.

ОСОБА_20 надавав російським військовим інформацію щодо того, де може бути паливо, особисто вивозив зі складу ТОВ «Бриз» майно у вигляді гідропомп, на вантажному автомобілі перевозив «евро-забор» до власного подвір?я, де розвантажувати допомагали військові РФ . ОСОБА_15 під час окупації продавав цигарки російського виробництва.

ОСОБА_15 взаємодіяв із військовими РФ добровільно, нікого в селі військові не примушували до співпраці.

Також свідок бачив, як приблизно в середині квітня 2022 року ОСОБА_18 привозив російським військовим картоплю 4- 5 мішків. ОСОБА_18 для забезпечення наявної в окупантів техніки паливом надавав інформацію російським військовим про місцевих жителів, у кого є дизель в селі. Так, свідок був присутнім під час розмови російських військових із ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . У ході вказаної розмови ОСОБА_18 вказав російським військовим, що у ОСОБА_21 є запаси дизелю та дизельний автомобіль.

За показаннями свідка ОСОБА_25 він є мешканцем с. Циркуни Харківської області де і перебував під час окупації воєнними РФ.

Окупація розпочалась з 24.02.2022, під час якої, свідок бачив, як ОСОБА_15 спілкувався з військовими РФ, надавав їм допомогу, вільно пересувався по території селища. Так, ОСОБА_18 на власному скутері перевозив генератор до блок-постів, де перебували військові. Інші мешканці селища мали обмеження у пересуванні через комендантську годину. Сам він боявся виходити на вулицю під час комендантської година. Проте, ОСОБА_18 постійно вільно їздив на мопеді. За показаннями свідка ОСОБА_26 він є мешканцем с. Циркуни Харківської області та перебував в селищі під час окупації військовими РФ .

Знає ОСОБА_27 як односельця. 24.02.2022 село Циркуни було окуповано російськими військовими, «ЛНР, ДНР». Окупація тривала до 05.05.2022. У нього є друг - ОСОБА_28 , який має вантажне авто марки «JAC».

В період окупації ОСОБА_29 на прохання ОСОБА_18 надавав йому свій автомобіль, в подальшому повідомили, що на вказаному автомобілі грабують будинки. ОСОБА_18 повернув автомобіль та приїхав із військовими РФ щоб переконати ОСОБА_29 , що будинки не розкрадали, при цьому воєнний попередив, що в разі продовження претензій взагалі заберуть автомобіль. Далі військові наказали на автомобілі їхати по гуманітарну допомогу. Військові були озброєні. ОСОБА_17 співпрацював з військовими РФ, підтримував із ними дружні стосунки.

За показаннями свідка ОСОБА_30 він є мешканцем с.Циркуни, знає ОСОБА_18 як односельця. З 24.02.2022р. по травень 2022р. воєнні РФ окупували село, він весь час окупації був в селі, також там був і ОСОБА_18

ОСОБА_18 двічі просив у нього вантажний автомобіль для власних потреб, він надавав. Другий раз це будо у травні 2022р., йому повідомили, що на його автомобілі ОСОБА_18 вивозить із хат майно односельчан, після чого автомобіль більше не надавав. ОСОБА_18 приїзжав із воєнними РФ, який був озброєний до нього та його переконував, що це не так. Також воєнні РФ наказували йому на своєму автомобіля возити для односельців гуманітарну допомогу.

За показаннями свідка ОСОБА_13 він проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Військові РФ окупували с. Циркуни 24 лютого 2022 року, за день до окупації, 23 лютого він виїхав з селища та повернувся після деокупації 08.05.2022.

Він особисто познайомився із ОСОБА_18 , який проживає в с. Циркуни, після деокупації населеного пункту.

На період окупації за його будинком та майном доглядав ОСОБА_31 , який проживає у с. Циркуни. ОСОБА_32 неодноразово телефонував йому та розповідав про події, які відбувались з його майном. Так військові намагалися викрасти його автомобіль «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , виїхали на ньому із двору та в подальшому автомобіль зупинився і вони його кинули на кругу тролейбуса. Після цього, ОСОБА_15 неодноразово приходив до ОСОБА_33 та вимагав ключі від вказаного автомобіля, погрожуючи російськими військовими. Також ОСОБА_18 на скутері забрав його квадроцикл. Після деокупації ОСОБА_18 приходив до нього та виправдовувався за вказані дії.

За показаннями свідка ОСОБА_34 він проживає с. Циркуни, Харківського району. З 24.02.2022 по літо 2022 року відбувалась окупація російськими військовими c. Циркуни, де він і перебував. Військові жили у порожніх будинках мешканців села. Він здійснював догляд за майном та домоволодінням ОСОБА_13 . Весною 2022 року до нього приходив ОСОБА_7 та попросив мотоцикл на чотирьох колесах, який не працював, забрав його. У подальшому він бачив, що вказаний мотоцикл використовував ОСОБА_19 .. Також у дворі ОСОБА_35 за адресою: АДРЕСА_4 , стояла машина «Мазда» білого кольору, яку вигнали з двору військові, остання заглохла біля зупинки громадського транспорту. ОСОБА_17 разом із військовим РФ вимагав передати ключі від вказаного автомобіля, оскільки військовим треба відігнати автомобіль з дороги. Він з дозволу ОСОБА_36 , віддав ключі які були . ОСОБА_18 співпрацював із військовими РФ, які розмітилися у порожньому будинку неподалік він нього. ОСОБА_17 передавав російським військовим пляшку горілки та возив генератор.

За даними центру МВС від 26.10.2022р. автомобіль «Маzda 6» р.н. « НОМЕР_1 » з 2017 року зареєстрований за ОСОБА_13 .

За показаннями свідка ОСОБА_37 вона проживає у с.Циркуни. В період окупації селища була в селищі у матері, яка проживає по АДРЕСА_5 , бачила ОСОБА_18 , він жив у сусідньому будинку весь час окупації.

За показаннями свідка ОСОБА_38 , він проживає у с.Циркуни. В період окупації селища воєнними РФ з 24.02.2022р. по травень 2022р. також був у селі. Бачив ОСОБА_18 , який їздив на скутері із центру з якимись пакунками.

Також судом були допитані свідки сторони захисту.

Так за показаннями свідка ОСОБА_39 , яка є дружиною обвинуваченого, ОСОБА_17 майже ні з ким не спілкувався під час окупації с.Циркуни з 22.04.2022р. по 07.05.2022, на довгий час з помешкання не відлучався, підтримував її , оскільки у неї в цей час зірвалась вагітність. В період окупації села ОСОБА_18 торгував цигарками, вивозив сміття, а також на запозиченому автомобіля привозив частину паркана у домоволодіння, яка була зруйнована. Крім того, у період з 20.04.2022 по 07.05.2022 вона із ОСОБА_18 та сином переїхали жити до друзів за адресою: АДРЕСА_6 , оскільки у них більш облаштований підвал та пробули там до деокупації селища. ОСОБА_18 приміщення підвалу не покидав.

За показаннями свідка ОСОБА_40 , вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та є матір`ю дружини ОСОБА_7 .. ОСОБА_18 проживає разом із нею в одному будинку. В період окупації селища військовими РФ з 24.02.2022р. по 07.05.2022р., був також разом із нею, її чоловіком, дочкою та онуком у будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_18 під час окупації майже нікуди не виходив, вивозив сміття з будинку, а також полагодити їх пошкоджений паркан. Коли почалися сильні обстріли, а саме 20.04.2022р. переїхав разом із дружиною та дитиною до знайомих.

За показаннями свідка ОСОБА_41 , який є батьком дружини ОСОБА_7 , проживають вони разом у АДРЕСА_2 . З 26.02.2022р. по травень 2022р. була окупація с.Циркуни військовими РФ . В період окупації ОСОБА_18 ночував весь час вдома, також підтвердив, що він разом із ОСОБА_18 їздили на автомобіля Свидло привозили частину паркану, щоб відремонтувати зламаний. 20.04.2022р. ОСОБА_18 разом із дружиною та дитиною виїхали до будинку ОСОБА_42 де пробули до деокупації села.

За показаннями свідка ОСОБА_42 , вона мешкає разом із родиною за адресою: АДРЕСА_6 та підтримує дружні стосунки з сім`єю ОСОБА_7 . Під час окупації ОСОБА_15 приїздив до них майже кожного дня, допомагав, вивозив сміття (памперси) у коробках. Також під час окупації вона декілька разів приїздила за адресою мешкання ОСОБА_15 з метою надання допомоги його дружині. У подальшому, з 20.04.2022 по 06.05.2022 ОСОБА_15 з дружиною та дитиною постійно перебували у неї в будинку у підвальному приміщенні та нікуди не відлучався.

За показаннями свідка ОСОБА_43 в період окупаціїї с.Циркуни військовими РФ з 24.02.2023р. по травень 2022р. він проживав АДРЕСА_3 , поруч із ОСОБА_18 , з яким у нього дружні стосунки. ОСОБА_18 в період окупації жив дома по вул.Пушкінській,38, вони бачилась через день або через два дні. Коли почалися сильні обстріли селища ОСОБА_18 із дружиною та дитиною їздили до друзів, ховалися у них в підвалі, однак ночувати завжди поверталися додому.

За даними Харківської військової адміністрації від 34.11.2022р. №01-26/2605 с.Циркуни Харківської області було звільнено військовими ЗСУ від окупації російських військових 07.05.2022р.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-Х» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений до 25 травня 2022р. наступними Указами та ЗУ : Указом від 14.03.22 №133/2022, ЗУ від 15.03.2022р. №2119-ІХ; Указом від 18.04.22 №259/2022, ЗУ від 21.04.2022р. №2212-ІХ.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Надані докази у їх сукупності підтверджують умисні дії обвинуваченого на підтримку дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора; добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням, при цьому переслідуючи мету завдання шкоди Україні, керуючись антидержавницькими мотивами.

Так свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_44 підтвердили, що в період окупації с.Циркуни військовими РФ, серед яких були і так звані «ЛНР» та «ДНР», ОСОБА_7 співпрацював із військовими, перебував у дружній стосунках із ними, надавав їм продукти, збирав та надавав господарські речі (генератор, водяна помпа), а також заводив автомобілі та передавав військовим.

Зацікавленість вказаних свідків обмовити ОСОБА_7 не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Так вказані свідки не є зацікавленою стороною, конфліктів між ними та ОСОБА_7 чи його сім`єю не було. Відсутні дані, щодо кримінальних проваджень відносно свідків, стосовно їх співпраці із окупаційними військами (на що посилалась сторона захисту).

Показання свідків захисту зокрема - ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , щодо алібі обвинуваченого, зокрема, що він в період з 20.04.2022р. по 07.05.2022р. перебував в будинку АДРЕСА_6 та нікуди з нього не виходив, спростовано показаннями свідків ОСОБА_30 , який зазначив, що саме в травні 2022р. в період окупації с.Циркуни ОСОБА_7 брав у нього автомобіль, а також показаннями свідка ОСОБА_43 , який зазначив, що ОСОБА_18 із дружиною та дитиною їздили до друзів, ховалися у них в підвалі, однак ночувати завжди поверталися додому.

Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_43 є сторонніми для ОСОБА_7 особами, тоді як ОСОБА_39 є дружиною обвинуваченого, а ОСОБА_45 подругою дружини та кумою, внаслідок чого суд ставиться до їх показів критично, які направлені на уникнення відповідальності ОСОБА_7 .

Наявність пошкодження квартири, де зареєстрований обвинувачений не спростовує його винуватіть у вчинені пособництву держави-агресора.

Також, не знайшло свого підтвердження і посилання захисту на недопустимість показів свідка ОСОБА_46 .

Так вказаний свідок на досудовому розслідуванні допитаний не був. Проте положення ст. 23 КПК України передбачають, що показання свідків набувають для суду статусу доказів, лише після їх допиту безпосередньо судом. Більш того, стороні захисту судом була надана можливість допитати вказаного свідка в порядку ст.353 КПК України .

Оцінивши наведені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому злочині по-за розумнім сумнівом та вірну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто скоєння умисних дії, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: підтримки дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора; добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Доводи сторони захисту про те, що всі інкриміновані ОСОБА_47 протиправні дії були вчинені до набрання чинноті Закону про кримінадьтну відповідальність за ч.1 ст. 111--2 КК України, тобто до 25 квітня 2022 року, є неспроможними, так як інкриміновані та доведені в передбаченому законом порядку ОСОБА_7 протиправні дії були вчинені ним як до 25.04.2022 року так і після набрання Законом законної сили, яким до Кримінального Кодексу України внесено положення ст. 111-2 КК України, що обгрунтовано зазначено і у вироку суду.

Враховуючи, що протиправні дії ОСОБА_7 вчиняв на протязі тривалого часу і не носили разового характеру, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів, яким суд дав належну оцінку, поза межами розумного сумніву доводять винуватість ОСОБА_7 у в інкримінованому йому злочині.

Будь- яких нових обставин, що не були враховані судом першої інстанції, в апеляційних скаргах не наведено та колегією суддів не встановлено.

Підстав для зміни вироку чи його скасування, за таких обставин, колегія суддів не вбачає.

Покарання, призначене ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Із мотивувальної частини вироку видно, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжкого злочину проти національної безпеки України, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, і вважав за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.1 ст. 111-2 КК України у вигляді позбавленні волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 368, 370, 374 КПК України, тому апеляційні скарги захисників в інтересах обвинуваченого та прокурора не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_10 ( зі змінами), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4