Справа № 439/1100/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1192/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ст. 336 КК України,-

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно вироку, ОСОБА_6 у період дії встановленого в Україні воєнного стану, будучи військовозобов`язаним та визнаним висновком військово-лікарської комісії здоровим та придатним до проходження військової служби, отримавши 25.11.2023 повістку, про те, що він має з`явитися 26.11.2023 року, о 09 год. 00 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 для відправки у військову частину, діючи умисно, переслідуючи мету ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на військову службу, без поважних причин відмовився проходити військову службу по мобілізації та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у вказаний у повістці день та час, а саме 26.11.2023 року, о 09 год. 00, для відправки у військову частину, чим умисно ухилився від призову на військову службу по мобілізації на особливий період.

На цей вирок апеляційну скаргу подала адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , просить оскаржуваний вирок скасувати, та призначивши новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що Золочівська районна позаштатна постійно-діюча військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла рішення, оформлене довідкою № 1238 від 24.11.2023 p., яким ОСОБА_6 визнано «Придатним до військової служби по загальній мобілізації», яке є протиправним, оскільки не взято до уваги повний та реальний стан його здоров`я.

Захисник наголошує, що ОСОБА_6 , ознайомився з довідкою ВЛК, після ознайомлення адвоката з матеріалами справи 19.11.2024. та відразу направив скаргу до 16 Регіональної BЛK для перегляду висновку Золочівської районної позаштатної постійно-діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 та бажає своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності його до військової служби.

Звертає увагу, що саме ступінь придатності до військової служби визначатиме чи міг взагалі бути призваним на військову службу.

Підкреслює, що в межах даного кримінального провадження не доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою, яка підлягає призову, а відтак і суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначення йому покарання у виді 3 (трьох років позбавлення волі) зроблені передчасно, без повного, всебічного, об`єктивного дослідження та аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним та обґрунтованим.

З урахуванням позиції обвинуваченого, викладеної в апеляційній скарзі, вказує на неповноту судового розгляду в суді першої інстанції та необхідності допитати, лікаря офтальмолога, голову BЛK, представників РТЦК та СП щодо порушення норм наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, дослідження письмових доказів, а саме результати розгляду скарги ОСОБА_6 скарги до 16 Регіональної ВЛК.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу заперечив, а вирок просив залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п 2) ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема: докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Відповідно до ст. 94 цього Кодексу суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Частиною 4 статті 95 КПК України встановлено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За правилами ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На переконання колегії суддів, висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Покликання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи є безпідставними.

Так, незважаючи на заперечення апелянтом факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підтверджується належно та повно оціненими і перевіреними судом першої інстанції зібраними по справі доказами, а саме: Направленням на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до військової служби по мобілізації від 24.11.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Картою обстеження та медичного огляду ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 24.11.2023 визнано здоровим та придатним до військової служби; Висновком лікаря окуліста від 24.11.2023 року, що ОСОБА_6 , 1986 року народження, на підставі ст. 30г графи 11 Розкладу хвороб, графи 4,7,9 ТДВ Б визнаний придатним до військової служби; Довідкою військово-лікарської комісії від 24.11.2023 № 1238, відповідно до якої солдата запасу ОСОБА_6 , 1986 р.н. визнано здоровим та придатним до військової служби; Розпискою про отримання повістки, відповідно до якої ОСОБА_6 отримав повістку про вибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00год. 26.11.2023.

Дослідивши відповідно до ст. 94 КПК України вищевказані докази і визнавши їх належними та допустимими, оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, полягає у вчиненні діяння з ухилення від призову за мобілізацією. Вказаний злочин може полягати як у прямій відмові від виконання покладеного на особу військового обов`язку, так і в самокаліченні, симуляції хвороби чи в іншому обмані.

При ухиленні від призову за мобілізацією шляхом бездіяльності цей злочин є закінченим з моменту неприбуття (у встановлений строк) військовозобов`язаного у пункт, вказаний у повістці, наказі чи мобілізаційному розпорядженні. Ухилення ж від призову, здійснене шляхом обману, визнається закінченим з моменту отримання звільнення від військової служби.

Суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, тобто коли військовозобов`язаний усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

З установлених судом першої інстанції обставин справи, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду, вбачається, що ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним та визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув у визначений час до призовного пункту, тобто умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Доводи щодо заперечення вини обвинуваченого є невмотивованими, покликання сторони захисту на те, що суд не дослідив та не з`ясував стану здоров`я обвинуваченого, який став перешкодою для проходження ним військової служби, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Твердження апелянта не узгоджуються з дослідженими доказами, відсутні об`єктивні аргументи неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, на переконання колегії суддів з даного приводу судом першої інстанції у вироку надано вірно правову оцінку доказам у їх сукупності.

Згідно зі ст. 65 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Апеляційний суд погоджується також із призначеним ОСОБА_6 покаранням, оскільки воно відповідає тяжкості скоєного злочину, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, відтак вказану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування вироку.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

вирок Бродівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ст. 336 КК України залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4