ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 10000011 від 05.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличі Бородянського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, не є інвалідом, є військовослужбовецем військової служби за мобілізацією, номер обслуги військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 23.12.2024, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину «Картридж-центр» ФОП ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_3 , виявив на прилавку мобільний телефон «POCO M5 Blаck 4/128 GB», який належить продавцю магазину ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, в умовах воєнного стану.

Відразу ж після цього, з метою реалізації свого умислу на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно від потерпілої ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, викрав з прилавку вказаного магазину мобільний телефон «POCO M5 Blаck 4/128 GB», вартістю 5876,80 грн., який заховав в кишеню свого одягу після чого разом з викраденим майном з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5876,80 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 23 грудня 2024 року близько 15 год зайшов до магазину по вул.. Соборна у м. Фастів, точної назви якого не пам`ятає, з метою заламінувати документи. На столі поруч із прилавком він побачив мобільний телефон, який він поклав до своєї кишені та вийшов із магазину. В подальшому здав мобільний телефон до ломбарду. На його думку, ніхто не бачив як він вчинив крадіжку. Перед тим як прийшов до магазину, вживав алкоголь. Коли до нього приїхали працівники поліції, він самостійно викупив викрадений телефон у ломбарді та передав поліції. Вважає, що вчинив погано та йому дуже соромно за скоєне, просив вибачення у потерпілої. З приводу міри покарання покладався на розсуд суду.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, прокурора та потерпілої ОСОБА_6 провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні алолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовецем, учасником бойових дій, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких умисних корисливих злочинів, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просила призначити обвинуваченому мінімальну міру покарання, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на неї встановлених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 01 квітня 2025 року.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- мобільний телефон «POCO M5 Blаck 4/128 GB» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останнній.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8