печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2551/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ( в режимі ВКЗ)

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або зменшення визначеного розміру застави, у кримінальному провадженні №0000862 від 07.10.2021, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або зменшення визначеного розміру застави, у кримінальному провадженні №0000862 від 07.10.2021.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2024 було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 16 лютого 2025 року та одночасно було визначено альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 20 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 000 (шістдесят мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч) грн., у разі внесення якої вона підлягає звільненню з-під варти.

Так, адвокат звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу, оскільки наявні підтави для його зміни.

В обґрунтування клопотання зазначено, що аналіз підозри, що була повідомлена ОСОБА_7 , зводиться фактично до формального опису гіпотетично притаманних злочинним організаціям узагальнених ознак без їх належної конкретизації в контексті дій саме його особи.

У свою чергу, шаблонне та занадто абстрактне викладення змісту підозри в частині участі у злочинній організації без надання конкретних доказів таких дій об`єктивно унеможливлює перевірку слідчим суддею на даній стадії обґрунтованості підозри в цій частині та позбавляє тим самим дієвого судового контролю питання щодо утримання підозрюваної під вартою.

Також адвокат зазначила, орган досудового розслідування є неналежним, а тому досудове розслідування здійснюється не уповноваженими особами.

Окрім цього, заявник зазначила, що застава у розмірі 15 140 000,00 грн. є неспіврозмірною із майновим станом підозрюваної.

У зв`язку із затриманням у даному кримінальному провадженні з 17.05.2024 підозрювана постійно перебуває у слідчому ізоляторі у місті Києві. Однак, для забезпечення сприяння органам досудового розслідування ОСОБА_5 має орендовану квартиру у місті Києві, де тривалий час проживала разом з матір`ю похилого віку, здійснюючи догляд за нею.

Відтак, наявність орендованого житла дасть змогу ОСОБА_5 можливість оперативно з`являтися для першого виклику до слідчого, прокурора та суду.

Також підозрювана має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає з хворою матір`ю, яка потребує догляду та уваги.

Крім того, ОСОБА_5 назбирала кошти та вклалася у будівництво житла у Київській області, придбавши земельну ділянку та будинок.

Адвокат зазначає, що наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України спростовується тим, що підозрювана за своєю посадою є заступником директора ТОВ «Укрдонінвест», яке в свою чергу півтора роки, як здійснило відчуження корпоративних прав на користь третьої особи.

Таким чином, ОСОБА_5 жодних правових зв`язків з ТОВ «Краснолиманське» не має.

В свою чергу, майно ТОВ «Укрдонінвест», яке отримало у 2023 році дивіденди від отримання прибутку ТОВ «Краснолиманське», знаходиться під арештом у даному кримінальному провадженні. Таким чином, будь-які можливості відчуження арештованого майна відсутні.

Адвокат вказує, що всі висновки економічних експертиз були отримані, на підставі висновків аналітичних досліджень, наданих органами державної влади, та результатів податкової звітності, яка офіційно вже була подана до органів податкового контролю.

Окрім цього, адвокат зазначила, що посилання на ризик щодо впливу на свідків, потерпілих, експертів є необґрунтований, оскільки певних осіб ідентифіковано та було надано всі покази, експертні висновки надані.

Таким чином, адвокат вказує, що ризики є необґрунтовані та надумані, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по відношенню до підозрюваної є суворим.

Також адвокат зазначила, що застава є непомірною по відношенню до майна та доходів підозрюваної.

З врахуванням зазначеного, адвокат просить слідчого суддю запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000862 ОСОБА_5 , змінити на будь-який більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою або визначити запобіжний захід у вигляді застави у межах, визначених п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК.

Адвокат та підозрюваний підтримали клопотання, посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що на даний час обставини та підстави, у зв`язку із якими було застосовано запобіжний захід, не змінились, а обставини, що характеризують особу підозрюваної, враховувались при застосуванні запобіжного заходу та продовжені його дії, а тому не є підставами для зміни запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. ч. 1, 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 255, ст. 219, ч. 2 ст. 367 КК України та за підозрами: 1) ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ст. 219, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; 2) ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; 3) ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України; 4) ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України; 5) ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК України; 6) ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ст. 219 КК України.

17.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

18.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/22666/24-к підозрюваній ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 15.07.2024 включно.

11.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30723/24-к продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 08.09.2024 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах 90000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 000,00 грн.. У разі внесення застави на підозрювану було покладено відповідні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

19.08.2024 ухвалою Київського апеляційного суду рішення слідчого судді від 11.07.2024 залишено без змін.

05.09.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/39057/24-к продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 02.11.2024 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах 70000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 000,00 грн. У разі внесення застави на підозрювану було покладено відповідні обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

31.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/50258/24-к продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 29.12.2024 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах 50000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 000,00 грн. У разі внесення застави, зобов`язано підозрювану ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 29.12.2024 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, коло яких повинен визначити прокурор та довести до відома підозрюваної; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Так, статями 200, 201 КПК України регламентовано порядок розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зокрема, у відповідності до ст.201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції, якого здійснюється досудове розслідування - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Згідно положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Разом з цим, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останньої до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень вірогідним та достатнім для застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, суд, аналізуючи доводи сторони захисту, суд дійшов висновку, що підозра можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних праворушень, які їй інкримінується правопорушення не є вочевидь необґрунтованою, а відтак наявні підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та продовження строку дії запобіжного заходу.

Окрім цього, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

З врахуванням зазначеного, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу та його продовження відносно підозрюваної не втратили свою актуальність та продовжують свою дію, а доводи на їх спростування були предметом дослідження слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу та їх продовженні.

Таким чином, станом на день розгляду, даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що ризики є сталими та доведеними. Також, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, обставини вчинення криімнального правопорушення, які лише приводять до висновку, що більш м`який запобіжний захід станом на день розгляду клопотання не може бути застосований.

Разом з цим, суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваної під вартою буде перевірена через нетривалий час з урахуванням результатів подальшого розгляду кримінального провадження у судовому розгляді, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту.

Щодо зменшення розміру застави, суд прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що з метою забезпечення досудового розслідування, виконання підозрюваною обов`язків, необхідно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 5 000 (п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 420 000 (сорок п`ять мільйонів чотириста двадцять тисяч) грн. 00 коп., з одночасним покладанням обовязків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків з урахуванням вказаних обставин, оскільки після визначення попереднього розміру застави пройшов певний період, а тому з метою дотримання позицій Європейського суду з прав людини необхідно зменшити розмір застави.

Разом з цим, суд вважає, що вимоги адвоката щодо визначення застави у межах, визначених п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК, є необґрунтованими та не свідчать про те, що такий розмір забезпечить досягнення цілей кримінального провадження.

Відтак, клопотання підлягає частковому задоволенню, з підстав зазначених вище.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або зменшення визначеного розміру застави, у кримінальному провадженні №0000862 від 07.10.2021 - задовольнити частково.

Зменшити раніше визначений розмір застави, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2024 у справі № 757/59999/24-к.

Визначити заставу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 420 000 (сорок п`ять мільйонів чотириста двадцять тисяч) грн. 00 коп., зобов`язавши підозрювану ОСОБА_5 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, а також зі свідками, у тому числі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , іншими особами, зокрема, діючими/колишніми працівниками ТОВ «Краснолиманське» та ДП «ВК «Краснолиманська» з приводу обставин вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень (поза межами проведення слідчих дій);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Застава може бути внесена, як самою підозрюваною, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 03.04.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій особі у кримінальному провадженні.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваною вона вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_21