Провадження №11-сс/991/52/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000165 від 09.04.2024,-

ВСТАНОВИЛА

1. Зміст оскаржуваного судового рішення

і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024 накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 11 грудня 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон Samsung Galaxy S24 Ultra, SM-S92BB/DS, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Samsung Galaxy A73, SM-S736B/DS, s/n НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ;

- ноутбук ASUS Vivobook Pro 15, модель 6500Q, s/n 12М

із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000165 від 09.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, відносно заволодіння коштами в межах програми PEPFAR. Органом досудового розслідування перевіряється причетність керівника МГО «МІВСТ» ОСОБА_9 у заволодінні із службовими особами Командування Медичних Сил Збройних Сил України та іншими особами коштами в рамках програми PEPFAR у сумі щонайменше 6 750 000 гривень, а також пропозиції та наданні службовій особі Збройних Сил України неправомірної вигоди у сумі близько 50 000 гривень за продовження підтримки Міжнародного громадської організації у якості виконавця у реалізації проєкту Міністерством оборони України. Згідно з даними, які наявні у матеріалах досудового розслідування, до противної діяльності ОСОБА_9 залучені ОСОБА_7 та полковник медичної служби ОСОБА_10 .

11 грудня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 грудня 2024 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , в ході обшуку виявлено, окрім іншого, мобільний телефон Samsung Galaxy S24 Ultra, на якому віднайдено інформацію стосовно предмета досудового розслідування, зокрема: переписки щодо реалізації проекту PEPFAR у месенджері WhatsApp із абонентами «ОСОБА_21», « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 » та ін.; листування щодо реалізації проекту PEPFAR у месенджері Telegram із абонентами «ОСОБА_21», « АДРЕСА_3 », « ОСОБА_11 », «ОСОБА_22» та ін; мобільний телефон Samsung Galaxy A73, на якому віднайдено інформацію стосовно предмету досудового розслідування, зокрема: письмова нотатка у застосунку щодо просування додаткових закупок через американців; документи стосовно проекту PEPFAR у файловому сховищі телефону; лист стосовно проекту PEPFAR у листах електронної пошти з абонентом « ОСОБА_13 » та ін., а також ноутбук ASUS Vivobook Pro 15. Оскільки на відшуканих пристроях була наявні інформація, що може мати значення для досудового розслідування, а ОСОБА_7 відмовився повідомити пароль доступу до них, детективом прийнято рішення про їх вилучення.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що на даному етапі досудового розслідування (на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна) інформація, яка ймовірно міститься на вилучених мобільних телефонах та ноутбуці, може мати значення для досудового розслідування, не може бути скопійована у необхідному обсязі, що обумовило б можливість повернення цих матеріальних носіїв інформації власнику. В свою чергу, доступ до такої інформації та її подальша належна процесуальна фіксація можлива за результатами подолання системи логічного захисту.

Також слідчий суддя не встановив порушення гарантій адвокатської таємниці, та зазначив, що наявність у ОСОБА_7 статусу адвоката само по собі не може свідчити про поширення таких гарантій на все майно, яке перебуває у його власності та користуванні. Дослідивши протокол обшуку, слідчий суддя не встановив, що на вилучених пристроях були будь-які відмітні позначення, які б свідчили про те, що їх вміст може містити адвокатську таємницю, а сам обшук був проведений за місцем мешкання ОСОБА_14 , а не за місцем здійснення ним адвокатської діяльності.

2. Вимоги апеляційної скарги

і узагальнені доводи особи, яка її подала

Посилаючись на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, представник ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі прохає ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Також апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, поважність пропуску якого обґрунтовує тим, що повний текст ухвали від 27.12.2024 був ним отриманий 30.12.2024. Необізнаність із мотивами оскаржуваного рішення завадили йому вчасно звернутись із апеляційною скаргою, що вважає поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначає, що прокурором не було доведено яке відношення до кримінального провадження мають виучені у ОСОБА_14 речі, а органом досудового розслідування не прийнято рішення про визнання їх речовими доказами. Версія сторони обвинувачення ґрунтується на неправдивих показаннях свідка, які сформовані на рівні припущень та надані під час його перебування під вартою у Київському СІЗО як підозрюваного у іншому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 191 КК України. При чому, ймовірно, цей свідок чинить помсту посадовим особам МГО «МІВСТ» та своєму заступнику - полковнику ОСОБА_15 , вважаючи їх причетними до документування його протиправної діяльності на посаді начальника Центрального санітарно-епідеміологічного управління командування медичних сил ЗСУ.

Слідчий суддя обґрунтував ухвалу власною суб`єктивною оцінкою, яка має обвинувальний ухил про заволодіння ОСОБА_9 за співучасті із ОСОБА_7 грошовими коштами та наданні неправомірної вигоди посадовим особам ЗСУ, що не відповідає дійсності.

Під час обшуку ОСОБА_7 повідомив детективу, що мобільні телефони та ноутбук використовуються ним під час здійснення адвокатської діяльності, а тому не підлягають огляду, розголошенню, витребуванню або вилученню. В мобільному телефоні Samsung Galaxy S24 Ultra використовувалась сім-картка мобільного оператору із номером телефону НОМЕР_7 , який згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України використовується ОСОБА_14 під час здійснення адвокатської діяльності, а в мобільних телефонах та ноутбуці наявний доступ до електронної пошти, яка також відображена у цьому Єдиному для здійснення адвокатської діяльності.

3. Позиції учасників судового провадження

Прокурор САП у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги адвоката, вважав ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою. Повідомив, що вилучені телефони та ноутбук, дотепер не оглянуті. З моменту вилучення залишаються опечатаними, оскільки сторона обвинувачення, дотримуючись вимог щодо гарантій адвокатської діяльності, планує здійснити їх огляд у присутності ОСОБА_7 , однак останній дотепер для участі у огляді не прибув.

У судове засідання власник майна ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибули, про поважність причини свого неприбуття суд не повідомили (а.п. 190-191, 193-194).

Відтак, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 405 КПК, апеляційний розгляд здійснено за відсутності належним чином повідомлених власника майна ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 .

4. Мотиви суду

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора, перевіривши матеріали апеляційного провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строків на апеляційне оскарження, адвокат послався на неможливість формування правової позиції, необхідної для звернення із апеляційною скаргою, оскільки 24.12.2024 було оголошено лише резолютивну частину ухвали, а її повний текст отримано 30.12.2024, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи клопотання адвоката про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024, колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.05.2019 (справа №461/1434/18), відповідно до якого у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. В той же час, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, причини пропуску строку на апеляційне оскарження за їх клопотанням можуть бути визнані поважними та бути підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 та поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024.

Розглядаючи доводи по суті апеляційної скарги, колегія суддів співставила їх їз наявними матеріалів судового провадження, та дійшла наступних висновків.

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 09.04.2024 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.369 КК України за фактом заволодіння службовими особами міжнародної громадської організації грантовими грошовими коштами уряду Сполучених Штатів Америки шляхом зловживання службовим становищем за попередньою змовою зі службовими особами Командування Медичних Сил Збройних Сил України у сумі щонайменше 6 750 000 гривень, а також за фактом пропозиції та надання керівником Міжнародної громадської організації неправомірної вигоди службовій особі Збройних Сил України у вигляді грошових коштів близько 50000 гривень (а.п. 7).

За версією слідства, ОСОБА_16 , яка є керівником Міжнародної громадської організації «МІВСТ» та може мати відношення до подій кримінального провадження, залучила до протиправної діяльності ОСОБА_7 . Зокрема, у ході досудового розслідування було встановлено. що ОСОБА_9 обговорювала із ОСОБА_7 надання неправомірної вигоди ОСОБА_17 , та надавала ОСОБА_18 вказівку про надання неправомірної вигоди . Крім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 готували акти та звіти, які, ймовірно стосуються розслідуваних у цьому кримінальному провадженні подій.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.12.2024 детективам НАБУ надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення, в тому числі, комп`ютерів та мобільних терміналів зв?язку, які зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а саме, заволодіння коштами в рамках програми PEPFAR та надання неправомірної вигоді службовій особі за вчинення нею дій з використанням наданої їй влади і службового становища (а.п. 78-83).

11 грудня 2024 року детективами Національного антикорупційного бюро України було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , в ході якого виявлено, окрім іншого, мобільний телефон Samsung Galaxy S24 Ultra, мобільний телефон Samsung Galaxy A73, ноутбук ASUS Vivobook Pro 15 (а.п. 84-94).

Під час огляду телефону Samsung Galaxy S24 Ultra віднайдено інформацію стосовно предмета досудового розслідування, зокрема: у мобільному додатку WhatsApp та Telegram міститься переписка із ОСОБА_9 , ОСОБА_19 щодо реалізації проекту PEPFAR. Зазначений телефон захищено системою логічного захисту, пароль від якої ОСОБА_7 повідомити відмовився. А тому детективами прийнято рішення про його вилучення для подолання логічного захисту та проведення експертного дослідження.

Детективами під час обшуку серед вмісту мобільного телефону Samsung Galaxy A73 було виявлено письмову нотатку щодо просування додаткових закупок через громадян США, документи стосовно проекту PEPFAR у файловому сховищі телефону; лист стосовно проєкту PEPFAR у листах електронної пошти з абонентом « ОСОБА_13 ». Оскільки доступ до телефону був обмежений системою логічного захисту у вигляді пароля, який ОСОБА_7 відмовився надати, детективами прийнято рішення про його вилучення.

Ноутбук ASUS Vivobook Pro 15 був також захищений системою логічного захисту, пароль від якої ОСОБА_7 відмовився повідомити. Відтак детективом зазначений ноутбук був вилучений через необхідність подолання системи логічного захисту.

Оскільки органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення щодо ймовірного заволодіння коштами в межах програми PEPFAR керівником МГО «МІВСТ» ОСОБА_9 у змові зі службовими особами Командування Медичних Сил Збройних Сил України та іншими особами в рамках програми PEPFAR, з достатньою ймовірністю можна вважати, що на вилучених за місцем мешкання ОСОБА_7 мобільних телефонах та ноутбуці, захищених паролями, може міститись інформація та листування, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

А тому колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про відповідність на даному етапі досудового розслідування вилученого за місцем мешкання ОСОБА_7 майна ознакам речового доказу. Отже з метою подолання системи логічного захисту та подальшого огляду наявної на мобільних пристроях та ноутбуці інформації, яка може мати значення для кримінального провадження, арешт вилученої техніки відповідатиме меті кримінального провадження.

Водночас, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що органом досудового розслідування не прийнято рішення про визнання вилученого у ОСОБА_7 майна речовими доказами у кримінальному провадженні, а версія сторони обвинувачення ґрунтується на неправдивих показаннях свідка, які сформовані на рівні припущень та надані ним під час перебування під вартою у Київському СІЗО.

Дослідивши наведені доводи. колегія суддів приходить до наступних висновків.

Критерії відповідності майна речовим доказам визначені у ч. 1 ст. 98 КПК.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.) 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

При цьому положення Глави 17 КПК України не покладають на слідчого чи прокурора безумовного обов`язку із винесення постанови про визнання речей речовим доказом, та не визначають наявність такої постанови необхідною умовою для прийняття слідчим суддею, судом рішення про арешт такого майна, в тому числі у разі накладення арешту з підстави, передбаченої п.1) ч.2 ст.170 КПК України.

Відтак за наявності обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, процесуальне рішення слідчого або прокурора про визнання його речовими доказами не є вирішальним фактором для слідчого судді, суду для постановлення рішення про його арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. А тому колегія суддів відхиляє наведений довід апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів клопотання, кримінальне провадження за № 0000165 внесено до ЄРДР на підставі матеріалів, що були самостійно виявлені слідчим, у тому числі під час досудового розслідування (а.п. 7). Відтак посилання адвоката на те, що відомості у даному кримінальному провадженні внесені на підставі неправдивих показань ОСОБА_17 спростовуються матеріалами провадження. Крім того будь-яких застережень щодо заборони сприйняття органом досудового розслідування показань свідка, який перебуває в умовах СІЗО, кримінальний процесуальний закон не містить.

Крім того, протоколи допиту свідка ОСОБА_17 не є єдиним доказом, яким прокурор обґрунтовує наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як того вимагає п.1) ч.3 ст.132 КПК.

Відтак такі доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Вирішуючи твердження апелянта про порушення гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_7 з боку органу досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було належним чином перевірено та встановлено відсутність порушення таких гарантій з огляду на те, що із клопотанням про проведення обшуку за місцем мешкання адвоката ОСОБА_7 звернувся заступник Генерального прокурора - керівник САП ОСОБА_20 , а при безпосередньому обшуку його житла брав участь представник Ради адвокатів Київської області, а також адвокат, залучений ОСОБА_7 для надання правової допомоги - адвокат ОСОБА_8 (а.п. 85).

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до практики ЄСПЛ, втручання в гарантії адвокатської діяльності має відбуватися «згідно з законом», переслідувати одну із «законних цілей» і бути «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення цієї мети.

Оскільки з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, причетність ОСОБА_7 до якого перевіряєтеся органом досудового розслідування, а обшук у ОСОБА_7 проведений на підставі судового рішення - ухвали слідчого судді із залученням представника ради адвокатів регіону, таке втручання у право власності відбулось згідно із законом, відповідно до ст. 480 КПК, ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», було необхідним у демократичному суспільстві для досягнення мети кримінального провадження для встановлення об`єктивної істини у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах незалежності і конфіденційності, що забезпечено наявністю відповідних гарантій. Однак при цьому така діяльність не може бути спрямована на полегшення вчинення правопорушень або іншим чином умисно сприяти їх вчиненню особою, що має статус адвоката.

Оскільки органом досудового розслідування перевіряється залученість ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, що не пов`язана із здійснення ним адвокатської діяльності, колегія суддів вважає, що не на все майно, що перебуває у його власності чи користуванні, автоматично розповсюджується правовий режим майна, що містить адвокатську таємницю та яке забезпечено гарантіями адвокатської діяльності.

В даному випадку колегія суддів вважає слушними пояснення прокурора, надані під час апеляційного перегляду, що ОСОБА_7 та його представник неодноразово запрошувались до детектива НАБУ для здійснення спільного огляду вилученої техніки з метою відмежовування відомостей, які пов`язані із здійсненням ОСОБА_7 адвокатської діяльності, від інформації, що може мати значення для цього кримінального провадження. Втім дотепер власник майна для участі у огляді не прибув, у зв`язку з чим така процесуальна дія (огляд мобільних телефонів та ноутбука) проведена не була.

Оскільки наявність у особи права на здійснення адвокатської діяльності наділяє таку особу обов`язком добросовісної реалізації прав та гарантій, що розповсюджуються на адвокатську діяльність, що виключає зловживання таким привілеєм в особистих цілях, колегія суддів приходить до переконання, що апелянтом не наведено переконливих доводів про порушення гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_7 , а подальше утримання його майна обумовлене необхідністю відшукання та копіювання тієї інформації, що ймовірно матиме значення для кримінального провадження або його спростування.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги відхиляються колегіє суддів.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду повно та всебічно встановлено наявність підстав для арешту мобільного телефону Samsung Galaxy S24 Ultra, SM-S92BB/DS, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; мобільного телефону Samsung Galaxy A73, SM-S736B/DS, s/n НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ; ноутбук ASUS Vivobook Pro 15, модель 6500Q, s/n 12М., що були вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про існування підстав для скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4