В И Р О К

Іменем України

Справа №377/1018/23

Провадження №1-кп/377/10/24

25 грудня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого- ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) за №0001336 від 15 липня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, особи без громадянства, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має зареєстрованого та постійного місця проживання, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 22 жовтня 2002 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за частиною 3 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

2) 30 березня 2005 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі статті 70, частини 1 статті 71 КК України, до позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

3) 09 лютого 2006 року вироком Куликівського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185 КК України, на підставі частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки;

4) 19 вересня 2014 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України, на підставі статті 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців;

5) 29 грудня 2014 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України, на підставі частини 2 статті 70, частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки десять місяців;

6) 08 червня 2015 року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185 КК України, на підставі частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк п`ять років;

7) 10 грудня 2015 року вироком Куликівського районного суду Чернігівської області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, на підставі частини 1 статті 70, частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців;

8) 19 лютого 2018 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

9) 08 травня 2018 року вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частини 1 статті 70, частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк п`ять років;

10) 21 квітня 2020 року вироком Куликівського районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частини 1 статті 70, частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк п`ять років три місяці;

11) 11 лютого 2021 року вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частини 1 статті 70, частини 4 статті 70 КК України, до позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України, та злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, вчинену повторно, та незаконно заволодів паспортом за таких обставин.

Указом Президента України № 64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжений Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023.

У травні 2023 року, у вечірній час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у належному родині Моргунових будинку № 25/2 Єреванського кварталу м.Славутича Вишгородського району Київської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, з однієї з кімнат, котра розташована на другому поверсі вказаного будинку, таємно викрав мобільний телефон «TEHNO POP 5», об`ємом вбудованої пам`яті 32 G, об`ємом оперативної пам`яті 2 G, вартістю 2 729 гривень 60 копійок, зі встановленим в ньому стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «vodafon» з тарифним планом «Vodafone 4G Smart S+»- безлімітний, вартістю 575 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3 304 гривні 60 копійок.

Відповідальність ОСОБА_9 за цей злочин передбачена частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану.

Разом із тим, у травні 2023 року, у вечірній час, точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у належному родині Моргунових будинку №25/2 Єреванського кварталу м. Славутича Вишгородського району Київської області, маючи умисел на незаконне заволодіння офіційним документом ОСОБА_8 , скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з рюкзака, який знаходився в одній з кімнат, котра розташована на першому поверсі вищевказаного будинку, викрав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 13 квітня 2018 року органом 3218 на ім`я ОСОБА_8 .

Відповідальність ОСОБА_9 за цей кримінальний проступок передбачена частиною 3 статті 357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні спочатку заперечував свою винуватість, посилаючись на те, що його особу не встановлено, у подальшому під час судового розгляду кримінального провадження вину визнав повністю, дав правдиві показання, погодився зі всіма обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті, в тому числі й анкетними даними ( щодо його прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження), уточнив своє фактичне місце проживання. Показав, що дійсно у кінці травня 2023 року, він зустрів ОСОБА_11 , потім разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вони розпивали спиртні напої у лісі, куди вони також запросили свого знайомого ОСОБА_13 . Коли на вулиці стемніло, вони всі разом пішли до місце проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжували вживати алкогольні напої, там до них приєднався ОСОБА_14 . Коли вже все випили, з кімнати ОСОБА_15 він викрав мобільний телефон «TEHNO POP 5» синього чи блакитного кольору, об`ємом вбудованої пам`яті 32 G, об`ємом оперативної пам`яті 2 G, зі встановленим в ньому стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «vodafon», який стояв на зарядці, та паспорт громадянина України, що лежав у рюкзаку, які належали ОСОБА_8 . Де саме знаходилися ці речі у будинку, він уже достоменно не пам`ятає, але пам`ятає, що вони знаходилися у різних кімнатах. Мобільний телефон він залишив у селі у будинку свідка ОСОБА_16 , а паспорт ОСОБА_8 залишив у будинку свідка ОСОБА_17 у селі Антоновичі. Під час слідчого експерименту він добровільно показав на місці як вчиняв кримінальні правопорушення. Висловив щирий жаль з приводу вчиненого, проявив каяття та критичне ставлення до своїх протиправних дій, просив при призначенні покарання застосувати до нього статтю 69 КК України у зв`язку з наявністю в нього двох обставин, які пом`якшують покарання, та наявністю ряду хронічних захворювань, зокрема нирок.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за вказаних обставин доведена даними, отриманими з показань потерпілого, свідків, досліджених у судовому засіданні документів та речових доказів, а саме.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні суду показав, що в травні 2023 року він пристав на пропозицією свого колишнього співробітника ОСОБА_18 , купив пиво та пішов відпочивати у ліс біля м.Славутича, там була його знайома ОСОБА_11 , співмешканка ОСОБА_19 , та незнайомий йому раніше чоловік, яким є обвинувачений, який присутній в залі суду, він його добре запам`ятав, обвинувачений тоді назвався на ім`я ОСОБА_20 . У лісі вони всі разом вживали пиво та спиртні напої, потім ОСОБА_21 запропонувала продовжити в них вдома і вони пішли до будинку АДРЕСА_3 , де вдома був ОСОБА_14 . Там вони всі разом відпочивали у кімнаті ОСОБА_21 , розташованої на першому поверсі. У нього при собі був телефон марки «TEHNO POP 5» в корпусі блакитного кольору, з сім- картою «vodafon», та невеликий рюкзак, в якому знаходились ключі та його паспорт громадянина України, пластиковий, у вигляді ІD-картки. Рюкзак він поклав на ліжко в кімнаті ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , розташованій на першому поверсі, а мобільний телефон поставив у цій кімнаті на зарядку. Коли ОСОБА_21 вирішила йти відпочивати, вони піднялися на другий поверх до кімнати ОСОБА_15 та продовжили свій відпочинок вже там. Він із собою взяв телефон і поставив його на зарядку вже на другому поверсі у кімнаті ОСОБА_15 , де далі продовжували відпочивати і вживати спиртні напої він, ОСОБА_14 та чоловік на ім`я ОСОБА_20 , тобто обвинувачений. Потім він поклав рюкзак з ключами та паспортом на крісло на першому поверсі. Після того як вони виходили курити на вулицю, чоловік на ім`я ОСОБА_20 також виходив і відлучався. Курити вони виходили разом та по одному. Опівночі вони вирішили розійтися по домівкам, він піднявся на другий поверх, щоб забрати телефон, але телефона вже не було, ОСОБА_14 теж не міг пояснити де телефон, а чоловік, який назвався ОСОБА_20 , на велосипеді вже кудись поїхав. Він здогадався, що телефон міг забрати ОСОБА_20 , але коли вийшов на вулицю, то ні велосипеда, ні ОСОБА_20 вже не було. Коли він вийшов за паркан будинку, то вирішив перевірити, чи на місці ключі, та виявив, що у нього також зник паспорт громадянина України, який лежав у його рюкзаку поряд з ключами. Наступного дня він повернувся до будинку АДРЕСА_2 , але ні паспорта, ні телефона не знайшов. У подальшому він звернувся до поліції, коли йому зателефонував слідчий з питанням, чи не пропадав у нього телефон, він назвав його марку, потім, коли йому показали його телефон працівники поліції, він його впізнав. Щоб повернути свій телефон він звернувся із заявою до поліції про його крадіжку, але коли саме не пам`ятає. Паспорт і телефон йому повернули в поліції, до обвинуваченого він претензій матеріального та морального характеру не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. В яких слідчих діях брав участь вже не пам`ятає, давав покази, які записував слідчий, також йому пред`являли для впізнання фото 4-х чоловіків, на одному з яких він упізнав чоловіка, який в той вечір назвався ОСОБА_20 , оскільки він його обличчя запам`ятав добре, особливо ніс, це і був обвинувачений.

Після надання показань потерпілим у судовому засіданні подальший судовий розгляд кримінального провадження проводився без його участі з урахуванням поданої ним заяви (том 1 а.к.п.179), а також думки прокурора, обвинуваченого та захисника, які не заперечували щодо подальшого розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні суду показав, що проживає у АДРЕСА_4 . З потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 не був раніше знайомий. У травні 2023 року, точної дати не пам`ятає, він у селі за місцем проживання зустрів на вулиці чоловіка на червоному велосипеді, яким був той самий чоловік, який присутній у залі суду як обвинувачений. Цей чоловік представився йому далеким родичем ОСОБА_24 , сказав, що приїхав рубати дрова. Запропонував випити, показав пляшку горілки, тому він запросив його до хати, де вони разом із його дружиною та цим чоловіком повечеряли. ОСОБА_25 розповідав про себе, що він повернувся з Донбаса, де служить і йому необхідно буде туди повертатися. Коли цей чоловік зібрався їхати, то хотів подарувати їм мобільний телефон, але дружина відповіла, що він нам не потрібен, проте цей чоловік усе-таки залишив мобільний телефон у них. Де той чоловік взяв телефон, він не повідомляв. Наступного дня цей чоловік знову приїхав та коли їхав до дому, залишив ще і свою сумку та пакет, сказав, що наступного дня буде їхати машиною і забере свої речі (телефон і сумку), але більше не з`явився. Через три дні в нього та його дружини виник сумніви що це був саме ОСОБА_26 , оскільки той чоловік зовнішньо не був схожий на своїх родичів, а самого ОСОБА_25 вони бачили, коли йому було 5 років, тому його дружина зателефонувала до своїх родичів і запитала про ОСОБА_25 , але їй відповіли, що ОСОБА_25 вдома і вони зрозуміли, що привели самі в дім шахрая. 18 лютого 2024 року ОСОБА_26 загинув на війні та похований. Усі речі, які приніс той чоловік, вони віддали працівникам поліції коли саме він не пам`ятає. Слідчий приїздив до нього до дому, ставив запитання, записував, він відповідав на питання. Він повідомив, що в них є сумка і телефон того чоловіка, які він віддав працівникам поліції. Також слідчий показував йому чотири фотокартки, на одній з яких він пізнав особу чоловіка, який назвалася ОСОБА_27 , на фотознімку він впізнав того чоловіка, який присутній у залі суду у якості обвинуваченого. Під час додаткового допиту свідок ОСОБА_28 на запитання обвинуваченого ОСОБА_9 суду показав, що телефон у нього вилучали працівники поліції, але з м.Чернігова чи м.Славутича він не пам`ятає. Він дійсно повідомляв суду, що речі, які залишив ОСОБА_9 у нього вдома, він склав у сумку ( рюкзак), який потім забрали працівники поліції. Заяву на ім`я слідчого про видачу телефону він писав, чи була там сім карта та якого кольору був телефон вже не пам`ятає. Усі речі, які були у рюкзаку, вони віддали поліції. Слідчий показував йому документ, на якому було чотири фото і він відразу впізнав ОСОБА_9 на одному із фото. Давати покази під час слідства його ніхто не примушував, свої покази він надавав добровільно.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні суду показала, що ні обвинуваченим ОСОБА_9 , ні з потерпілим ОСОБА_8 раніше знайома не була. Вона проживає в АДРЕСА_5 . У травні 2023 року, у першій половині дня, випадково на своїй вулиці вона зустріла чоловіка, який назвався ОСОБА_22 , це був той самий чоловік, який присутній у залі суду в якості обвинуваченого. В той час у неї вдома робили ремонт, він приходив до них до дому протягом трьох днів, пропонував свою допомогу по господарству. На третій день перебування, він залишив у неї вдома барсетку та попросив її потримати у себе, а потім він її забере, тому вона її залишила її у себе та навіть не подивилася, що в ній знаходилось. Після того, як ОСОБА_22 поїхав, вона виявила, що у неї пропали її кошти, але в поліцію вона не зверталася, бо заяву писати боялася. Через декілька днів від односельчан вона почула, що його затримали, том вирішила подивитися вміст барсетки, там був паспорт громадянина України та якась картка. Вона чекала, що він забере свою барсетку, але він її так і не забрав. На чиє ім`я був паспорт (у вигляді карточки з фото), вона не запам`ятала, але на фото була інша особа чоловічої статі, їй не знайома, але не обвинувачений. Потім цей паспорт і карточку вона добровільно видала працівникам поліції, які до неї приїздили та розпитували про ОСОБА_22 . Коли приїздили працівники поліції, вона сама їм повідомила, що в неї залишилися речі ОСОБА_22 та добровільно їх їм віддала. При видачі паспорта і карточки вона писала якийсь документ, який саме не пам`ятає, але документ оформлювали. Працівники поліції їй показували чотири фотокартки, на одній з них вона впізнала ОСОБА_22 , того самого, який в даний час присутній у залі суду як обвинувачений, оскільки має добру зорову пам`ять.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні суду показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ним проживала його сестра ОСОБА_11 та її співмешканець ОСОБА_30 . Навесні 2023 року, приблизно в квітні, але точно який місяць і день не пам`ятає, увечері, коли він відпочивав, близько 21:00, до нього додому прийшли його приятель ОСОБА_31 , його сестра ОСОБА_11 та з ними також був чоловік, який зараз знаходиться у залі як обвинувачений, який назвався ОСОБА_20 . Пізніше, приїхав ОСОБА_30 . Всі разом вони сиділи у кімнаті сестри, яка знаходиться на першому поверсі будинку, справа від входу, та спілкувалися. Він бачив, що в кімнаті ОСОБА_11 на першому поверсі, там де вони відпочивали, стояв на зарядці телефон ОСОБА_13 . Приблизно через годину ОСОБА_11 захотіла відпочивати і залишилася з ОСОБА_12 у своїй кімнаті на першому поверсі, а вони втрьох : він, ОСОБА_31 та чоловік, який назвався ОСОБА_20 , вийшли на вулицю покурити, потім піднялися на другий поверх будинку, до його кімнати, де також сиділи та спілкувалися, при цьому вживали алкогольні напої. Телефон ОСОБА_13 в той час залишався на першому поверсі. В його кімнаті на другому поверсі вони вживали алкоголь, потім виходили курити. Після цього він, ОСОБА_31 та чоловік, який назвався ОСОБА_20 , знову піднялися на другий поверх, до його кімнати. У цей час телефон був у руках ОСОБА_13 , який поставив його на зарядку вже в його кімнаті на другому поверсі. Потім він, ОСОБА_31 та чоловік на ім`я ОСОБА_20 розійшлися, оскільки вже була четверта година ранку. Чоловік, який назвався ОСОБА_20 був на велосипеді. Пізніше, в цей же день від ОСОБА_13 він дізнався, що в останнього пропав телефон і паспорт. Того дня близько 15:00 вони шукали телефон і паспорт у котеджі, думали, що можливо випав десь, але не знайшли. ОСОБА_32 телефону не пам`ятає, корпус телефону був синього кольору з сенсорним екраном. Після того дня чоловіка на ім`я ОСОБА_20 він більше не зустрічав. Тільки бачив під час проведення слідчих дій, коли слідчий показував фотознімки і він його впізнав та проводилася слідча дія у них в будинку, під час якої він був присутній, обвинувачений тоді самостійно показував де був, що робив, усе показував сам, його ніхто не примушував, зауважень та заперечень під час слідчих дій також не висловлював.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що в травні червні 2023 року, точної дати вона вже не пам`ятає, після роботи вона пішла разом із своїм чоловіком ОСОБА_12 у ліс, щоб попити пива. По дорозі вони зустріли чоловіка, який зараз присутній у залі у якості обвинуваченого, який назвався ОСОБА_20 , який приєднався до них. ОСОБА_20 був з велосипедом, марки не пам`ятає, на вигляд наче спортивний. Потім до них приєднався ще ОСОБА_31 і вони вчотирьох відпочивали у лісі, вживали спиртні напої, поки не стемніло. Потім вона всі разом пішли до неї додому за адресою: АДРЕСА_2 . Вдома до них ще приєднався її брат ОСОБА_14 . Спочатку вони сиділи на першому поверсі будинку в її кімнаті, а потім вона та ОСОБА_30 вирішили відпочивати, тому ОСОБА_31 , ОСОБА_14 та чоловік на ім`я ОСОБА_20 пішли далі відпочивати на другий поверх до кімнати ОСОБА_15 . У ОСОБА_13 був із собою мобільний телефон у синьому чохлі, марки вона не знає, але телефон був великий, не кнопковий. Він ставив його на зарядку спочатку в її кімнаті, а потім, коли вони перейшли на другий поверх, телефон із зарядним пристроєм забрав із собою. Вона знає, що у ОСОБА_25 завжди у маленькій сумочці із собою був паспорт. О котрій годині всі розійшлися про домівкам вона не знає, але зі слів ОСОБА_33 , під ранок. ОСОБА_31 зранку постукав у вікно та повідомив, що в нього пропав телефон і паспорт. Намагалися зателефонувати ОСОБА_20 , але він слухавку не брав.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що десь у травні червні 2023 року, точної дати він не пам`ятає, після роботи запропонував своїй цивільній дружині ОСОБА_11 піти до лісу за гаражі, щоб попити пива. По дорозі вони зустріли наглядно знайомого йому чоловіка, який присутній у залі судового засідання у якості обвинуваченого, який назвався ОСОБА_20 та пішов з ними до лісу. Потім йому зателефонував знайомий ОСОБА_31 , який також приєднався до них. ОСОБА_20 був на велосипеді. Коли стемніло, вони усі четверо пішли до котеджу, розташованому в Єреванському кварталі, будинок АДРЕСА_2 , де він проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 . У котеджі до них приєднався брат ОСОБА_35 . Спочатку вони відпочивали та вживали спиртні напої на першому поверсі у кімнаті ОСОБА_11 , а потім він та ОСОБА_11 вирішили відпочивати, тому ОСОБА_31 , ОСОБА_14 та чоловік на ім`я ОСОБА_20 пішли далі відпочивати на другий поверх до кімнати ОСОБА_15 . У ОСОБА_13 був із собою мобільний телефон, синього кольору. ОСОБА_31 ставив телефон на зарядку, спочатку на першому поверсі, а потім забрав на другий. Він бачив, що у ОСОБА_13 завжди у маленькій сумочці з собою був паспорт. ОСОБА_31 зранку повідомив, що в нього пропав телефон і паспорт. Вони намагалися телефонувати ОСОБА_20 , але не дозвонились.

Свідок ОСОБА_36 суду показала, що здійснювала досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, під час якого від ОСОБА_9 надходило безліч клопотань, які реєструвалися та розглядалися відповідно до вимог КПК України. На питання обвинуваченого щодо здійснення вилучення у свідка ОСОБА_16 мобільного телефону суду пояснила, що в рамках розслідування кримінального провадження, в порядку статті 41 КПК України, надавалися доручення оперативним підрозділам для встановлення місцезнаходження та вилучення речових доказів за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення. Доручення були виконані, повернуті та долучені до матеріалів кримінального провадження. На період виконання доручень оперативний працівник наділяється повноваженнями слідчого та може відбирати заяви від будь-кого. Якщо в матеріалах кримінального провадження заяви написані на її ім`я, то вони були вчинені в рамках виконання доручень. На питання обвинуваченого, чому впізнання особи за фотознімками було проведено за відсутності понятих, повідомила, що вказаний факт є її недопрацюванням, але вказаному доказу суд надасть відповідну оцінку. Щодо повернення потерпілому мобільного телефону пояснила, що мобільний телефон повертався потерпілому особисто нею у приміщенні робочого кабінету. ОСОБА_9 не звертався до неї з клопотанням про призначення йому адвоката, право на захист йому роз`яснювалось неодноразово під час досудового розслідування, від якого він відмовлявся, зокрема, у письмовому вигляді, добровільно, без примусу. На момент проведення досудового розслідування місце вчинення злочину було встановлено, слідчий експеримент проводився на підставі наданих ОСОБА_9 показань, під час слідчого експерименту він все показував самостійно, без примусу.

Крім доказів, отриманих з показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується також даними, що зафіксовані в документах, висновку експерта та речових доказах, які безпосередньо досліджені судом:

-даними, які містяться у витягах з Єдиного реєстру досудових розслідувань: у кримінальному провадженні № 0001336, відповідно до якого 15.07.2023 були внесені відомості до ЄРДР у зв`язку із надходженням заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 , яка надійшла 14 липня 2023 року, про те, що наприкінці травня невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала його мобільний телефон марки «TEHNO POP 5», зі встановленою в нього сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» ( том 2 а.к.п. 183-184); у кримінальному провадженні № 0000109, відповідно до якого 15.11.2023 були внесені відомості до ЄРДР у зв`язку із самостійним виявленням слідчим ОСОБА_37 під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001336 від 15.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, факту незаконного заволодіння ID-паспортом ( НОМЕР_1 ), виданим на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( том 2 а.к.п. 185-186), та в об`єднаному кримінальному провадженні №0001336 за вказаними фактами з правовою кваліфікацією за частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 357 КК України ( том 1 а.к.п.184-185, том 2 а.к.п.192-193);

- даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 липня 2023 року, згідно з яким оперуповноважений ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області прийняв усну заяву від ОСОБА_8 про те, що в кінці травня 2023 року невідома особа в Єреванському кварталі м.Славутича здійснила крадіжку мобільного телефону марки «TEHNO POP 5» та ID- картки на ім`я ОСОБА_8 ( том 2 а.к.п 194);

- даними, які містяться в рапорті старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_38 від 15 листопада 2023 року, відповідно до якого під час розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001336 від 15.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, встановлено, що 15 липня 2023 року, у невстановлений час, ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку ID-паспорта на ім`я ОСОБА_8 , який є офіційним документом, виданим установою; в діях особи, яка вчинила крадіжку паспорта, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 357 КК України ( том 2 а.к.п 189);

- даними, які містяться у постанові прокурора Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури від 28 листопада 2023 року, з якої вбачається, що матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0001336 від 15 липня 2023 року, № 0000109 від 15 листопада 2023 року об`єднано в одне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001336 ( том 2 а.к.п. 190-193);

- даними, які містяться в дорученні старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_38 про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку статті 40 КПК України від 15 липня 2023 року, згідно з яким доручено працівникам ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та співробітникам ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які виконують повноваження на території обслуговування Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, зокрема, допитати потерпілого ОСОБА_8 , встановити та допитати свідків у вказаному кримінальному провадженні, встановити місцезнаходження викраденого майна ( том 5 а.к.п.24);

- даними, які містяться в заяві свідка ОСОБА_23 старшому слідчому СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_39 , відповідно до якої він добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон « Техно Поп 5» у корпусі синього кольору та стартовий пакет «лайффселл», що також підтвердив у судовому засіданні під час його допиту як свідка та додаткового допиту як свідка ( том 5 а.к.п.26);

- даними, які містяться в заяві свідка ОСОБА_29 старшому слідчому СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_39 , згідно з якою вона добровільна видала співробітникам поліції паспорт ( ІD-карту) на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтвердила в судовому засіданні під час її допиту як свідка ( том 5 а.к.п.27);

- даними, які містяться у протоколі огляду речей та документів від 20 липня 2023 року, відповідно до якого в приміщенні службового кабінету №309 Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший слідчий СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_40 в період часу з 20:00 до 20:50 провела огляд речей: коробки до мобільного телефону «TEHNO POP 5», наданої ОСОБА_8 15.07.2023; мобільного телефону «TEHNO POP 5», конверту до стартового пакету «lifecell» Смарт лайф з пластиковим тримачем сім-карти, виданих ОСОБА_23 , та паспорта громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , виданого ОСОБА_29 ( том 2 а.к.п 213-215);

- даними, які містяться в постанові старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_38 про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20 липня 2023 року, відповідно до якої: коробку до мобільного телефону «TEHNO POP 5», надану ОСОБА_8 15.07.2023, мобільний телефон «TEHNO POP 5», конверт до стартового пакету «lifecell» Смарт лайф з пластиковим тримачем сім-карти, видані ОСОБА_23 , та паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , виданий ОСОБА_29 , які безпосередньо оглянуті в судовому засіданні, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001336; коробку до мобільного телефону «TEHNO POP 5», мобільний телефон «TEHNO POP 5» та паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , конверт до стартового пакету «lifecell» Смарт лайф з пластиковим тримачем сім-карти передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ( том 2 а.к.п. 216-217);

- даними, які містяться у розписці ОСОБА_8 , наданої ним старшому слідчому СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_41 , згідно з якою він отримав від працівників поліції: коробку від його мобільного телефону, мобільний телефон «TEHNO POP 5», паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 13.04.2018 на його ім`я та зобов`язується зберігати їх до розгляду справи по суті, матеріальну шкоду йому відшкодовано у повному обсязі ( том 2 а.к.п.218);

- даними, які містяться в постанові старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_38 про призначення судової товарознавчої експертизи від 15 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0001336 від 15 липня 2023 року, відповідно до якої прийнято рішення про призначення у даному кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи для визначення, зокрема ринкової вартості мобільного телефону марки «TEHNO POP 5», з об`ємом пам`яті 32 G + 2 G, станом на травень 2023 року з урахуванням зносу; середньої ринкової вартості стартового пакета оператора мобільного зв`язку «vodafon» з тарифним планом «Vodafone 4G Smart S+»- безлімітний, станом на травень 2023 року, виконання якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (том 6 а.к.п.161-163);

- даними, які містяться у висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 2155-2157/23/24 від 19 липня 2023 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «TEHNO POP 5», об`ємом вбудованої пам`яті 32 Gb, об`ємом оперативної пам`яті 2Gb, з урахуванням зносу, станом на травень 2023 року склала 2 729,60 гривень. Середня ринкова вартість стартового пакету оператора мобільного зв`язку «vodafon», з тарифним планом «Vodafon 4 G Smart S+» - безлімітний, станом на травень 2023 року складала 575 гривень (том 2 а.к.п. 220-222);

- даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2023 року, та переглянутому в судовому засіданні відеозаписі на диску DVD-R, відповідно до яких старший слідчий СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_40 30 листопада 2023 року в період часу з 12:05 до 12:13, за участю підозрюваного ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_15 провела слідчий експеримент на території домоволодіння на підставі письмового дозволу співвласника ОСОБА_15 , якому роз`яснено положення статті 30 Конституції України, з метою уточнення та перевірки показань, наданих підозрюваним ОСОБА_9 . Останній перед проведенням слідчого експерименту представився, назвався ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перед початком слідчого експерименту ОСОБА_9 роз`яснено положення статті 63 Конституції України та право на захист, участь у слідчому експерименті адвоката, на що ОСОБА_9 відповів, що права та обов`язки знає та розуміє, участі адвоката не потребує. Після цього ОСОБА_42 повідомляє, що у травні 2023 року він приїхав у м. Славутич, де неподалік лісу зустрів знайому ОСОБА_21 та її чоловіка. Придбав спиртні напої, вони пішли до лісу, де вживали їх, до них також приєднався ОСОБА_31 . Потім ОСОБА_21 запропонувала піти до них до дому та продовжити, вони ще придбали спиртні напої і пішли в будинок АДРЕСА_3 , де їх зустрів ОСОБА_43 . Зайшовши до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 пройшов до однієї з кімнат, розташованої на першому поверсі, де показав та розповів, як у ній були розміщені меблі на той час як вони в цій кімнаті вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_9 піднявся на другий поверх та показав кімнату, де ОСОБА_44 поставив на зарядку свій мобільний телефон, який він потів узяв, тобто викрав, коли всі пішли з кімнати, та спустився на перший поверх будинку. Після цього ОСОБА_9 повідомив, що, спустившись на перший поверх будинку, він узяв із рюкзака, чи сумки ОСОБА_8 його паспорт, оскільки думав, що зможе на нього оформити для себе кредит. Пізніше, вкрадений мобільний телефон він залишив у селі Карховка у сім`ї ОСОБА_16 , а паспорт залишив у селі Антоновичі у ОСОБА_17 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 повідомив, що визнає себе винним повністю, щиро розкаюється, розуміє, що не повинен був так вчиняти. В ході слідчого експерименту ОСОБА_9 показував та повідомляв про обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень добровільно, без будь-якого примусу, добре орієнтувався на місці ( том 2 а.к.п 224-227).

Оцінюючи наведені докази, які досліджені в судовому засіданні відповідно до статті 94 КПК України з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність вказаних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінальних правопорушень: злочину, передбачених частиною 4 статті 185, та кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України, поза розумним сумнівом.

Разом із тим, оцінюючи надані стороною обвинувачення як докази дані, що містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками: від 16 серпня 2023 року за участю свідка ОСОБА_23 ( том 2 а.к.п.198-200), свідка ОСОБА_29 ( том 2 а.к.п.201-203) та від 21 серпня 2023 року за участю: потерпілого ОСОБА_8 ( том 2 а.к.п.195-197), свідка ОСОБА_45 ( том 2 а.к.п.204-206), свідка ОСОБА_46 ( том 2 а.к.п.207-209), свідка ОСОБА_47 ( том 2 а.к.п.210-212), суд вважає, що вони не можуть бути покладені в основу висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, виходячи з такого.

На недопустимість даних як доказів, що містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 серпня 2023 року та від 21 серпня 2023 року, звертав увагу в судовому засіданні захисник обвинуваченого, посилаючись на порушення під час проведення цієї слідчої дії вимог частини 7 статті 223 КПК України.

Суд погоджується з такими доводами захисника та зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Проте, змістом протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 серпня 2023 року та від 21 серпня 2023 року ( том 2 а.к.п. 195-212) підтверджується, що усупереч вимогам частини 7 статті 223 КПК України, про що стверджував захисник у судовому засіданні, слідча дія пред`явлення особи для впізнання проводилась 16 серпня 2023 року за участю свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_29 та 21 серпня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , за відсутності понятих. Таким чином, дані цих протоколів необхідно визнати недопустимими доказами.

При цьому, визнання даних, що містяться в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 серпня 2023 року та від 21 серпня 2023 року ( том 2 а.к.п. 195-212), недопустимими доказами не впливає на переконливість сукупності інших доказів у провадженні щодо доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та кримінального проступку.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 367/7368/15-к.

Водночас суд вважає необхідним зазначити, що згідно з обвинувальним актом предметом інкримінованого ОСОБА_9 злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, зазначено мобільний телефон «TEHNO POP 5», об`ємом вбудованої пам`яті 32 G, об`ємом оперативної пам`яті 2 G, вартістю 2 757 гривень 17 копійок, зі встановленим в ньому стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «vodafon» з тарифним планом «Vodafone 4G Smart S+»- безлімітний, вартістю 575 гривень 00 копійок. Проте в судовому засіданні встановлено, що даними які містяться у висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 2155-2157/23/24 від 19 липня 2023 року, наданого стороною обвинувачення, з яким ОСОБА_9 погодився, підтверджується, що ринкова вартість мобільного телефону марки «TEHNO POP 5», об`ємом вбудованої пам`яті 32Gb, об`ємом оперативної пам`яті 2Gb, з урахуванням зносу, станом на травень 2023 року складає 2 729,60 гривень.

Виходячи з викладеного, суд вважає встановленим, що вартість викраденого майна, мобільного телефону «TEHNO POP 5», об`ємом вбудованої пам`яті 32 G, об`ємом оперативної пам`яті 2 G, складає 2 729,60 грн, а матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні становить 3 304,60 грн ( 2 729,60 +575), а не 3 332,17 грн як зазначено в обвинувальному акті. Проте, уточнення вартості викраденого майна мобільного телефону «TEHNO POP 5», об`ємом вбудованої пам`яті 32 G, об`ємом оперативної пам`яті 2 G, та загальної суми завданої матеріальної шкоди не впливають на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_9 злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та суть висунутого йому обвинувачення в цьому злочині.

Під час розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_9 заявляв ряд клопотань про виклик свідків, в тому числі, які не допитувалися під час досудового розслідування, витребування інших доказів, призначення експертиз, а також подавав інші заяви, до яких долучав матеріали з інших кримінальних проваджень та інші документи тощо, подані заяви і клопотання в більшості випадків дублювалися за змістом. Суд, заслухав думку інших учасників кримінального провадження, задовольнив клопотання обвинуваченого про виклик як свідка старшого слідчого ОСОБА_38 та про додатковий допит свідка ОСОБА_23 , від усіх інших заяв і клопотань обвинувачений добровільно, без будь-якого тиску відмовився, просив залишити їх без розгляду, тому інші подані обвинуваченим заяви та клопотання після заслуховування думки інших учасників кримінального провадження протокольними ухвалами за усними та письмовими заявами обвинуваченого суд залишив без розгляду.

Крім того, судом не встановлено порушення права обвинуваченого на захист під час досудового розслідування та судового розгляду.

Як вбачається з протоколу роз`яснення права на захист від 30 листопада 2023 року, складеного старшим слідчим СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_37 , який надала сторона обвинувачення, після повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 3 статті 357 КК України, йому на підставі статті 20 КПК України роз`яснено право на кваліфіковану правову допомогу, яке він може реалізувати обравши собі захисника або шляхом призначення йому захисника безоплатно за рахунок держави. У протоколі ОСОБА_9 власноруч зазначив, що він ознайомлений з правами підозрюваного, від захисника відмовляється, та поставив свій підпис ( том 6 а.к.п.164). У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що після роз`яснення йому права на захист під час досудового розслідування він добровільно відмовився від залучення захисника.

На стадії судового розгляду кримінального провадження обвинувачений звертався з клопотанням про призначення йому захисника, яке було задоволено ухвалою судді від 18 грудня 2023 року ( том 1 а.к.п.36), за доручення Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Київській області від 20 грудня 2023 року ОСОБА_9 було призначено захисника ОСОБА_48 ( том 1 а.к.п.70, 189). 09 січня 2024 року ОСОБА_9 подав заяви про відмову від захисника ОСОБА_48 та про призначення йому іншого захисника ( том 1 а.к.п.190). Ухвалою суду від 09 січня 2024 року прийнято відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_48 , задоволено його заяву про призначення іншого захисника ( том 1 а.к.п.197-198). За дорученням Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Київській області від 19 січня 2024 року призначено обвинуваченому захисника ОСОБА_10 ( том 1 а.к.п.236).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану та за частиною 3 статті 357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, хоча ця обставина не була зазначена в обвинувальному акті, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При встановленні такої обставини як щире каяття суд виходить із того, що не дивлячись на те, що обвинувачений спочатку заперечував свою винуватість, посилаючись на не встановлення його особи, у подальшому під час судового розгляду кримінального провадження вину визнав повністю, дав правдиві показання, погодився зі всіма обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті, в тому числі й анкетними даними ( щодо його прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження), висловив щирий жаль з приводу вчиненого, проявив каяття та критичне ставлення до своїх протиправних дій.

Враховуючи як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд виходить з позиції органу, що здійснював досудове розслідування, яка є визначальною при встановленні такої обставини.

ОСОБА_9 у ході досудового розслідування розповів про обставини та показав на місці, де та як саме він вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, про що зазначив прокурор у судовому засіданні, посилаючись на протокол слідчого експерименту та доданий до нього відеозапис, з яких вбачається, що ОСОБА_9 добровільно, без будь-якого примусу показав місце, будинок АДРЕСА_2 , де він вчинив таємне викрадення належного потерпілому ОСОБА_8 майна мобільного телефону та незаконно заволодів паспортом останнього, показав в яких кімнатах знаходились ці речі на час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Ця обставина знайшла своє підтвердження, не дивлячись на відсутність в матеріалах кримінального провадження висновку відповідного експерта та інших документів, зокрема, щодо проведення відповідного медичного огляду для встановлення стану сп`яніння.

При оцінці даної обставини суд враховує практику Верховного Суду, відображену в постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 643/20474/15-к, де суд наголосив, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , будучи попередженим за дачу завідомо неправдивих показань, чітко зазначив, що у лісі він та його знайомі ОСОБА_30 , співмешканка останнього ОСОБА_11 , а також чоловік, який представився на ім`я ОСОБА_20 , яким як виявилося є обвинувачений, вживали спиртні напої поки не потемніло, після чого всі разом вони прийшли до будинку ОСОБА_15 , де продовжили вживати спиртні напої. Ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_45 , які також були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Підстав сумніватися в правдивості й достовірності показань потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_45 у суду немає.

При цьому, обвинувачений також у своїх показаннях підтвердив вжиття ним алкогольних напоїв в лісі разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_49 та в подальшому в цей день в будинку ОСОБА_15 .

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України віднесені: частина 3 статті 357 КК України до кримінальних проступків, частина 4 статті 185 КК України до тяжких злочинів. Згідно з даними запису акта про народження №6, складеного 25 серпня 1986 року виконавчим комітетом Горностаївської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області ( том 2 а.к.п. 120-121). Обвинувачений за даними довідок №1916 від 18.07.2023, № 2128 від 18.07.2023 КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради за медичною допомогою до диспансерного та наркологічного відділення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні не звертався ( том 3 а.к.п. 4-5). ОСОБА_9 є особою без громадянства, оскільки за даними Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області заяв про видачу йому паспорта громадянина України зразка 1994 року не виявлено ( том 3 а.к.п.2). Обвинувачений не має постійного та зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання; за даними довідки-характеристики за вих. №59 від 13.11.2023 Добрянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області після звільнення з виправного закладу мешкав декілька днів за адресою проживання його матері: АДРЕСА_6 , де остання проживає без реєстрації ( том 3 а.к.п.3); у зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей та офіційного місця роботи не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків. Обвинувачений за даними інформації №129/ чг-24 від 21 лютого 2024 року Чернігівської міської медичної частини філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України Чернігівської області» має ряд хронічних захворювань: гідронефроз, кісти лівої нирки, гіперплазія передміхурової залози, хронічний простатит, варикозна хвороба обох нижніх кінцівок ( том 2 а.к.п.181). ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, в тому числі за таємне викрадення чужого майна, також раніше судимий за крадіжку офіційних документів ( том 3 а.к.п. 6-9, 10-96 ).

Суд враховує, що поведінка ОСОБА_9 свідчить про його небезпечність для суспільства та небажання стати на шлях виправлення, оскільки він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, в основному за статтею 185 КК України ( том 3 а.к.п.11-96), за даними довідки про судимість останній раз вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 185, на підставі частини 1 статті 70, частини 4 статті 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців ( том 3 а.к.п.11-14), яке він згідно з довідкою про звільнення серії ЧРН №03825 від 01 березня 2023 року ( том 2 а.к.п.66) відбув повністю, проте обвинувачений на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 3 статті 357 КК України та повторно вчинив злочин, передбачений частиною 4 статті 185 КК України.

Врахувавши фактичні обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, особу винного, позицію потерпілого, який у поданій до суду заяві ( том 1 а.к.п.179) та під час допиту в судовому засіданні зазначив про відсутність в нього претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у зв`язку з відшкодуванням завданої шкоди шляхом повернення йому викраденого майна та поклався на розсуд суду при призначенні обвинуваченому покарання, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень: за вчинення кримінального проступку передбаченого частиною 3 статті 357 КК України, в межах санкції цієї статті, у виді обмеження волі на строк один рік; за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, в межах санкції цієї статті, у виді позбавлення волі на строк п`ять років. При цьому, підстав для не застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі, передбачених частиною 3 статті 61 КК України, а також даних про те, що за станом здоров`я він не може утримуватися в установах виконання покарань у виді обмеження та позбавлення волі, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Водночас, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_9 інституту, пов`язаного з пом`якшенням покарання, передбаченого статтею 69 КК України, на застосуванні якого наполягав у судовому засіданні обвинувачений, посилаючись на наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, та наявність в нього ряду хронічних захворювань, виходячи з такого.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407,408, 429, 437-439,442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема в постанові від 03 лютого 2021 року у справі №629/2739/18, де зазначено, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

За встановлених обставин, суд вважає, що наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень в цьому кримінальному провадженні не призвели до істотного зниження ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_9 діянь. Натомість встановлення такої характеристики особи винного як те, що він має ряд хронічних захворювань, не може слугувати чинником, який в сукупності з іншою інформацією про обвинуваченого міг би відіграти ключову роль для застосування положень статті 69 КК України. Зокрема, дані про особу ОСОБА_9 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він вчинив знову умисні кримінальні правопорушення, свідчать про те, що він не зробив належних висновків для себе і на шлях виправлення не став, а відтак така поведінка істотно підвищує його суспільну небезпечність.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

За правилами статей 124, 368 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави підлягають документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи на суму 995 гривень 92 копійки ( том 2 а.к.п.223).

Долю речових доказів необхідно вирішити за правилами статті 100 КПК України.

Речові докази: коробку до мобільного телефону «TEHNO POP 5», мобільний телефон «TEHNO POP 5» та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20 липня 2023 року передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 згідно з розпискою ( том 2 а.к.п.216-218), необхідно залишити потерпілому ОСОБА_8 ; конверт до стартового пакету «lifecell» Смарт лайф з пластиковим тримачем сім-карти, що відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 20 липня 2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, ( том 2 а.с. 216-217), необхідно знищити.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_9 не обирався. Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Суд враховує, що станом на час ухвалення даного вироку, в іншому кримінальному провадженні №0001412 від 27 квітня 2023 року, яке перебуває на розгляді Куликівського районного суду Чернігівської області за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України, останньому на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 червня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» ( до установи прибув 28.06.2023), який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2024 року у справі №743/1218/23 ( провадження №1-кп/737/23/24), яка залишена без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року, на строк 60 днів, тобто до 29 грудня 2024 року включно з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» з альтернативою внесення застави у розмірі 80 520 гривень ( том 3 а.к.п.98, том 9).

При цьому, строк перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення (див. постанову Верховного Суду від 04 червня 2024 року у справі №523/11745/22).

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України, та злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, і призначити покарання:

- за частиною 3 статті 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

- за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 995 гривень 92 копійки.

Речові докази:

- коробку до мобільного телефону «TEHNO POP 5», мобільний телефон «TEHNO POP 5» та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 20 липня 2023 року про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити потерпілому ОСОБА_8

- конверт до стартового пакету «lifecell» Смарт лайф з пластиковим тримачем сім-карти, що відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 20 липня 2023 року про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та захиснику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1