Справа № 472/65/25
Провадження №1-кп/472/52/25
УХВАЛА
про призначення судового розгляду та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
31 січня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, освіта повна загальна середня, який не працює, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України,
31 січня 2025 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілого та свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 03.02.2025 року.
На наявність вказаних ризиків, на думку прокурора, вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкції статей яких передбачає позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, а тому, усвідомлюючи це, ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Також ОСОБА_4 постійного та стабільного джерела прибутку не має, не одружений, утриманців не має, таким чином в нього відсутні міцні, сталі соціальні зв`язки, які б утримували його за останнім місцем проживання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом залякування та погроз, чи іншими способами може впливати на потерпілого та свідків, показання яких мають суттєве значення у вказаному кримінальному провадженні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що ризики, вказані у клопотанні, на сьогодні не зникли та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з метою отримання належної медичної допомоги, яку обвинуваченому не в змозі забезпечити в умовах слідчого ізолятора.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним в частині першій вказаної статті.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях на стадії підготовчого судового засідання доведена перебуванням на розгляді суду обвинувального акта.
Аналізуючи встановлене в підготовчому судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлені прокурором ризик можливості переховування від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) та ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) у ході розгляду клопотання є доведеними.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів за ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, санкції статей яких передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років та від восьми до дванадцяти років відповідно, а тому, усвідомлюючи це, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, у тому числі на непідконтрольній території України, враховуючи, що на території України введено воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації.
Також ОСОБА_4 постійного та стабільного джерела прибутку не має, не одружений, утриманців не має, таким чином в нього відсутні міцні, сталі соціальні зв`язки, які б утримували його за останнім місцем проживання. Крім того, він обвинувачується у вчинені чотирьох кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України. Вказане на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також вважає, що ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні підтверджений, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів із погрозою застосування насильства, а тому ОСОБА_4 може намагатись схилити їх до надання показань найбільш сприятливих для нього.
На думку суду інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має іншого джерела доходів. Крім того, даний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.
Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.
Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не зможе перешкодити обвинуваченому переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого домашнього арешту жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не має сталих соціальних зв`язків за місцем останнього проживанння і може переховуватись від суду.
Вік, стан здоров`я та сімейний стан ОСОБА_4 не перешкоджають його утриманню в умовах слідчого ізолятора. Доказів, які б свідчили про протилежне, стороною захисту суду не надано.
Згідно з наданою захисником медичною довідкою завідувача ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 підтверджені діагнози: цукровий діабет, 2 тип субкомпенсований Е 11; ампутаційна культя лівої нижньої кінцівки; діабетична ангіопатія, полінейропатія G93.3. Отримував лікування, стан покращився. На теперішній час загальний стан задовільний. Ургентної допомоги за межами СІЗО не потеребує.
Суд вважає, що надані стороною захисту документи на підтвердження того, що обвинувачений страждає на певні захворювання, - не свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 за станом здоров`я не може перебувати під вартою.
Суд звертає увагу на те, що питання щодо надання медичної допомоги в місцях попереднього ув`язнення регулюються, зокрема, Законом України «Про попереднє ув`язнення» та Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012 року (далі Порядок №239/5/104).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Статтею 21 вказаного Закону забезпечення медичного обслуговування осіб, взятих під варту, покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.
Відповідно до п. 2.3, 2.6, 2.8, 2.10 Розділу ІІ Порядку № 239/5/104 медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.
Таким чином, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 не є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не встановлено факту неможливості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 має доступ до медичної допомоги та такий доступ йому має забезпечити керівництво СІЗО.
Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 заставу, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, вчинених із погрозою застосування насильства.
За обставин, зазначених вище, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 в своїй доповіді вказав на можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вказуючи, що по справі дотримані вимоги, викладені в ст. 291 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про отримання електронної повістки у вигляді смс-повідомлення. 31 січня 2025 року надав до суду заяву, в якій просив проводити підготовче судове засідання без його участі, цивільний позов заявляти не бажає.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та захисника, щодо питань, зазначених у ст. 315 КПК України, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає судовому розгляду на підставі обвинувального акту з наступних підстав.
Згідно зі ст. ст. 30, 32 КПК України справа підсудна Веселинівському районному суду Миколаївської області.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 199, 314, 315, 369-372 КПК України, суд
Про дату, час та місце судового засідання повідомити прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 .
Прокурору Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 забезпечити в судове засідання явку учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Харків, освіта повна загальна середня, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 березня 2025 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 31 березня 2025 року о 24.00 годині.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1