Справа №567/212/25
Провадження №1-кп/567/72/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000238 від 05.09.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301- 1 КК України -

встановив:

в період часу з 09.07.2021 до 07.09.2021, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі за місцем свого проживання, ще знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи доступ до всесвітньої мережі Інтернет, маючи умисел на одержання доступу до фото- та відеопродукції порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію, та подальше її зберігання без мети збуту чи розповсюдження, всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих органів статевих актів, мастурбаційних дій, орально-генітальних контактів і зображенням у будь-який спосіб дитини чи особи, яка виглядає як дитина, як не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі», Конвенції Раді Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, Закону України «Про охорону дитинства», усвідомлююча суспільно-небезпечний характер свого діяння, відвідуючи невстановлені досудовим розслідуванням інтернет-сайти одержав доступ, завантажив з допомогою програмного продукту «uTorrent» на свій персональний комп`ютер марки «Lenovo» (серійний номер відсутній), на якому встановлено жорстки диск марки «HGST» моделі «Z7K500.B» серійний номер «WXC1A18JJ6YR» та умисно зберігав на вищевказаному комп`ютері без мети збуту чи розповсюдження з моменту одержання доступу до 09 год. 38 хв. 21.10.2024 тобто до моменту вилучення вказаного комп`ютера працівниками поліції в ході, проведення санкціонованого обшуку 21.10.2024, 1 графічний файл та 11 відеофайлів із назвами: «1st-Studio Siberian Mouse HD_71 (TON-07).wmv», «1st-Studio Siberian Mouse HD_132 (SI-001).wmv», «1st-Studio Siberian Mouse HD_145 (SI_003).wmv», «Детское Педо (Pthc) Toddler-Cum In Butt Hole -Pthcanal Pedo 3.24(19.3Mb).mpg», «m_41.jpg», «pthc opva 2015 tropical-cuties adry deli fuck & les.avi», «1st-Studio Siberian Mouse M_64 (TO).avi», «5Yo Toddler Girl Fuck(Lol)(??)(??)(??)?????? Jhohj (Pthc).mpg», «!!new chiharu (pthc), long fuck of 12y.avi», «(opva) pthc 2015.avi», «[ www.jailbaits.tv] PTHC 2012 - 11yo Katerin Enjoy Pussy Fuck (Venezuela) preteen,loli,bibcam,ptsc,new,cum, 9yo,10yo.avi», «50.wmv», які, відповідно до висновку комплексної комп`ютерно-технічної та мистецтвознавчої експертизи № КСЕ-19/123-25/116 від 20.01.2025, відносяться до дитячої порнографії.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.301-1 КК України, в умисному одержанні доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

30.01.2025 між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000238 від 05.09.2024 та ОСОБА_4 у статусі підозрюваного у цьому провадженні, за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у статусі підозрюваного, за участю адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 301-1 КК України відносно обставин, викладених у повідомленні про підозру від 30.01.2025, які є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 30.01.2025. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України у виді виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених пп.1-3 ч.2, п.4 ч. 3 ст.59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою: позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з вихованням дітей строком на 3 роки.

Передбачено, що на підставі положень ст.96-1, 96-2 КК України, слід застосувати спеціальну конфіскацію шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави: ноутбук марки «Lenovo», упакований у сейф-пакет НПУ№RAW0184549, жорсткий диск марки «HGST», упакований у сейф-пакет Експертної служби МВС України №5432528, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України, вчиненого при обставинах, зазначених у обвинувальному акті від 30.01.2025, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що його підзахисний свою провину у вчинені кримінального правопорушення як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає, а тому не вбачає перешкод для затвердження такої угоди.

Вирішуючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 , визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.301-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи наведені доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 , здійснив умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 301-1КК України, за якими належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обране покарання не може вважатися справедливим.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінальногоправопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він за віком та станом здоров`я є працездатним, не одружений, по місцю проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №33 від 27.01.2025, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, водночас обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 14724грн. 15коп., зокрема: судова мистецтвознавча експертиза висновок експерта № CE-19/103-24/12367-M3 від 24.10.2024) вартістю 4775 грн. 40 коп.; судова комплексна комп`ютерно-технічна та мистецтвознавча експертиза (висновок експерта № КСЕ-19/123-24/12876 від 15.11.2024) вартістю 3581 грн. 55 коп.; судова комплексна комп`ютерно-технічна та мистецтвознавча експертиза (висновок експерта № КСЕ-19/123-25/116 від 20.01.2025) вартістю 6367 грн. 20 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Одночасно, суд вважає за необхідне застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ч.1 ст.96-1КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1, 3, 4 ч.1 ст.96-2КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, було предметом кримінального правопорушення, або було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.96-2, 100, 124, 314, 374, 475 КПК України, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.01.2025 між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури

ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді у виді виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців

Відповідно до пп.1-3 ч.2, п.4 ч. 3 ст.59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з вихованням дітей строком на 3 роки.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в розмірі 14724грн. 15коп.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави: ноутбук марки «Lenovo», упакований у сейф-пакет НПУ№RAW0184549, жорсткий диск марки «HGST», упакований у сейф-пакет Експертної служби МВС України №5432528, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .

Речові докази :

-флеш носій марки «Goodram» 32 Gb, серійний номер 032G96X9670 із наявними на ньому файлами, упакований у сейф-пакет Експертної служби МВС України №3783520,

-флеш носій марки «Goodram» 32 Gb, серійний номер FA4CF19A804 і наявними на ньому файлами, упакований у сейф-пакет Експертної служби МВС України №5340575 - після вступу вироку в законнну силу зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-ноутбук марки «Lenovo IdeaPad L340-151RH» sPF22RCEX, ноутбук марки «Asus» С BNQAS007119446, та ноутбук марки «Asus К50АВ: 9BNOAS26740246C, після вступу вироку в законнну силу вважати повернутими власниці- ОСОБА_6 ;

-пошкоджений «Solid State Drive» формату M-2 із маркуванням№G020013VF004403N упакований у сейф-пакет НПУ №WAR0027140; системний блок марки «Aero Cool» опечатаний пломбою НПУ №NPU- 0651903; Wi-Fi роутер марки TP-Link модель TL-WR845N серійний номер 118, Wi-Fi адаптер марки «Raisecom» серійний номер RCMG3AC81AE5, мобільний телефон марки «Alcatel Onetouch» модель «Alcatel 10400» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 - ІМЕІ2: НОМЕР_2 , Wi-Fi адаптер марки «ТР-Link» упаковані у сейф- пакет НПУ №RAW0184550 - після вступу вироку в законнну силу - повернути власнику- ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1