Справа № 712/2935/25
Провадження № 1-кс/712/1232/25
Вважає постанову про закриття кримінального провадження безпідставною та необґрунтованою. Слідчий на думку адвоката прийняв передчасне та невмотивоване рішення та на підставі неповно проведеного досудового розслідування закрив кримінальне провадження.
Вказує на розбіжності у експертному висновку, який міститься в матеріалах кримінального провадження (додаткова судова автотехнічна експертиза від 24.01.2025) оскільки ним вказано, що водій мав право на продовження руху, натомість відповідно до ПДР України «за умови забезпечення безпеки дорожнього руху». Так як забезпечення водієм безпеки дорожнього руху не відбулось, оскільки водій збив пішохода, відповідно він не мав права рухатися на жовтий сигнал світлофора.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , скерувала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу просила задовольнити.
В ході розгляду скарги встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2024 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала Соснівського районного суду в м. Черкаси про те що 06.04.2024 року близько 19:20 год. водій автобусу АТАМАН, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , рухаючись в м. Черкаси по проїзній частині бул. Шевченка зі сторони вул.Різдвяна в напрямку до вул. Ю. Іллєнка, при наближенні до регульованого перехрестя з проїзною частиною вул. Ю. Іллєнка, на світлофорах перед яким для транспортних засобів перебував ввімкненим зелений сигнал, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка стояла на тротуарі за межами правого краю проїзної частини бул. Шевченка по напрямку руху автобусу, та раптово почала перетинати проїзну частину бул. Шевченка по регульованому пішохідному переходові на забороняючий рух червоний сигнал світлофора на світлофорних об?єктах, що регулюють рух по пішохідному переходові.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.
Під час розслідування даного кримінального провадження проведені необхідні слідчі дії, а саме:
?допитано свідка ОСОБА_4 ;
?проведено судово - медичну експертизу ступеня тяжкості отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;
?допитано свідка водія автобуса ОСОБА_6 ;
?проведено огляд відеозаписів, на яких було зафіксовано обставини дорожньо - транспортної пригоди;
?проведено судову автотехнічну експертизу;
?за запитом слідчого долучена циклограма світлофорів;
?проведена додаткова судова автотехнічна експертиза.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2025 року, ОСОБА_4 та її адвокат вказують на неповне дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, вказують на розбіжності у експертному висновку, який міститься в матеріалах кримінального провадження (додаткова судова автотехнічна експертиза), оскільки експертом вказано, що водій мав право на продовження руху, натомість відповідно до ПДР України «за умови забезпечення безпеки дорожнього руху». Оскільки забезпечення водієм безпеки дорожнього руху не відбулось, оскільки водій збив пішохода, відповідно, він не мав права рухатися на жовтий сигнал світлофора.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами заявника та її адвоката з огляду на наступне.

Так, за висновками додаткової судової автотехнічної експертизи від 24.01.2025 року: «1.У даній дорожній обстановці водій автобуса АТАМАН р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 г), 8.10, 8.11, 12.3 Правил дорожнього руху України.

2. У даній дорожній обстановці, пішохід ОСОБА_4 , повинна була діяти відповідно до вимог пп. 4.9., 8.7.3.е) Правил дорожнього руху України.

3. У даній дорожній обстановці, в момент виходу пішохода ОСОБА_4 на проїзну частину бульв. Шевченка, водій автобуса АТАМАН, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути на неї наїзду шляхом застосування екстреного гальмування.

4. У даній дорожній обстановці, дії водія автобуса АТАМАН, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, але дані невідповідності, з технічної точки зору, не знаходились у причинному зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці, невідповідності дій пішохода ОСОБА_4 вимогам п.п. 4.9; 8.7.3.е) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

5. У момент наїзду на пішохода ОСОБА_4 по напрямку руху автобуса АТАМАН, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 був увімкнений жовтий сигнал світлофора.»

Отже, на думку суду, в ході досудового розслідування необхідно з`ясувати: чому автобус знаходився на пішохідному переході (який знаходиться до перехрестя), а не на стоп-лінії, при увімкненому жовтому сигналі світлофора та встановити швидкість автобуса по відеозаписам. Завершити маневр проїзду перехрестя водій може на забороняючий сигнал лише тоді, коли вже виїхав на нього (на перехрестя) і коли це не створить небезпеку іншим учасникам. В момент ДТП був увімкнений жовтий сигнал світлофора, тобто водій ще не виїхав на перехрестя, а йому вже був забороняючий сигнал, при цьому він продовжив рух на пішохідний перехід.

Також суд звертає увагу, що дослідження експертом відеофайлів Shevchenko-Ilienko cam6_о_2148_to_2200» та Shevchenko-Ilienko cam5_о_2156_to_2204, виходить за межі компетенції експерта ОСОБА_7 , що має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортних пригод», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження». Інформація, яка мається на цифрових носіях відповідно до «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» та «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення їх експертиз та експертних досліджень» від 08.10.1998 №53/5 може бути досліджена експертом, що має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 6.1 «Дослідження зображень та технічних засобів їх виготовлення».

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що постанова слідчого від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження №0002696 від 15.08.2024 року за ч.1 ст. 286 КК винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження № 0002696 від 15.08.2024 року задовольнити.

Постанову слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження № 0002696 від 15.08.2024 року скасувати, направити матеріали для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1