справа № 164/1232/23
п/с 1-кп/164/48/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченої ОСОБА_14 , її захисника ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 19 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурором ОСОБА_3 було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 умотивоване тим, що під час розгляду кримінального провадження не відпали і продовжують існувати обґрунтовані підстави для продовження найсуворішого запобіжного заходу та легітимного обмеження обвинувачених у праві свободи пересування, передбаченого ст. 33 Конституції України. Підставами такого обмеження є наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідатиме особі обвинувачених та вимогам ст. 2 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав із наведених у ньому підстав, просив задовольнити.

Обвинувачені та їх захисники, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення клопотань прокурора, вважають їх необґрунтованими, а ризики, вказані у клопотаннях надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив замінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який у зв`зку з його захворюванням на гепатит В, лікування якого в умовах СІЗО отримати неможливо.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 11 листопада 2024 року було продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 листопада 2024 року включно.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Указане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання, суд не вирішує питання щодо доведеності винуватості, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та доведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачені можуть вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

На думку суду, ризик переховування від суду досі є реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що також обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинувачених. Співставлення можливих негативних для обвинувачених наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

На думку суду, прокурором доведено наявність і на теперішній час ризиків, визначених п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати, а тому, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна, крім того, інкримінується діяння у складі злочинної групи, є неодноразово раніше судимими за умисні злочини, суд приходить висновку про доцільність продовження вказаним обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Із приводу необхідного лікування обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд звертає увагу, що інформація Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях від 18 листопада 2024 року свідчить про відсутність противірусних препаратів для лікування вірусного гепатиту В у Луцькій медичній частині, які є основними препаратами за рекомендацією ВООЗ, що ефективно пригнічують вірус гепатиту В, і не спростовує покликання прокурора на можливість утримання обвинуваченого в умовах СІЗО у випадку продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 13 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів до 13 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шістдесят днів до 13 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на шістдесят днів до 13 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1