Справа № 132/3807/24
Ухвала

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 від 01.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась з клопотанням слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме грошової купюри номіналом 1000 гривень, серії АА 4246568, шляхом позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивовано тим, що 30.11.2024 до ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що під час несення служби екіпажем БПП з обслуговування Хмільницького району «Юнкер 304» в складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за порушення правил дорожнього руху неподалік АЗС «Chipo», що по вул. Миру, с. Павлівка Хмільницького району, було зупинено автомобіль "ГАЗ 52" під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . В подальшому, під час перевірки документів, до працівників поліції підійшов ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який повідомив, що супроводжує вище вказаний автомобіль та надав працівникам патрульної поліції неправомірну вигоду за нескладання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_7 , а саме, разом із посвідченням водія ОСОБА_8 передав грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Дані відомості відповідно до вимог ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2024 року за № 0000435 та розпочато досудове розслідування.

Під час проведення огляду місця 30.11.2024 з автомобіля працівників БПП з обслуговування Хмільницького району, а саме екіпажу «Юнкер 304» в складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - «Renault Duster», номерний знак « НОМЕР_1 », вилучено грошову купюру номіналом 1000 гривень, серії АА4246568, яку було поміщено до спеціалізованого пакету НПУ ICR 0210494.

В подальшому 01.12.2024 вилучена грошова купюра номіналом 1000 гривень серії АА4246568, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000435.

Необхідність у арешті вилученої грошової купюри номіналом 1000 гривень, серії АА4246568, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що вона є речовим доказом, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, тому заявник звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

У поданій письмовій заяві слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_2 підтримала заявлене нею клопотання, просить розглядати клопотання без її участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власників майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, а саме грошову купюру номіналом 1000 гривень, серії АА4246568, відповідно до постанови від 01.12.2024 року визнано речовим доказом по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаним документом є протокол огляду місця події від 30.11.2024, в якому зазначено вилучені об`єкти та обставини за яких їх було вилучено, що свідчать про володіння, користування та розпорядження таким майном.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 від 01.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме на грошову купюру номіналом 1000 гривень, серії АА4246568, яку було поміщено до спеціалізованого пакету НПУ ICR 0210494, шляхом позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1