У Х В А Л А

26.03.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 , який діє через представника адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 16 грудня 2024 дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_4 , який діє через представника адвоката ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою та посилається на те, що постановою дізнавача СД Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 16 грудня 2024 року було закрито кримінальне провадження №0000572 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України. У зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування не були повно та всебічно досліджені обставини кримінального провадження, дізнавач сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 дійшов помилкового висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Тому заявник ОСОБА_4 просить скасувати постанову дізнавач сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000572 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

Представник ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити, оскільки на думку заявника, оскаржувана постанова винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення відносно його довірителя. Додатково зазначив, що в 2017 Франківський районний суд м. Львова ухвалив рішення, яким визнав нежитлові приміщення, позначені цифрами від 1 до 6 у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 85,5 кв.м. об`єктом спільної сумісної власності заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , рішення набрало законної сили. Оскільки, вказані приміщення перебувають оренді, заявник ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_7 з метою безконфліктного поділу коштів, які вона отримує за оренду приміщення в цілому. Однак ОСОБА_7 відмовилась добровільно врегулювати це питання. У подальшому ОСОБА_8 , звернувся до орендарів, щоб отримати від них свою частку оренди, однак кожен з орендарів повідомив, що договір укладав з ОСОБА_7 та гроші платять їй. Вважає, що в даному випадку наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 КК України, а саме заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства. Однак, в рамках порушеного кримінального провадження дізнавачем не було проведено усіх необхідних слідчих дій на встановлення обставин даного злочину. Не допитано всіх осіб які могли б підтвердити чи спростувати покази ОСОБА_4 . Не залучено до справи в якості потерпілого ОСОБА_4 . Не проведено жодних експертиз з метою встановлення збитків заподіяних діями ОСОБА_7 . Не проведено тимчасових доступів до документів, які спростовували чи підтверджували покази учасників справи.

Дізнавач сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив наступне.

16 жовтня 2024 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України. Кримінальному провадженню присвоєний номер: 0000572. Ці обставини підтверджуються копією витягу з ЄРДР від 16 жовтня 2024 року.

16 грудня 2024 року дізнавачем сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою закрито кримінальне провадження №0000572 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» розділу ІІІ «Досудове розслідування» КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, та і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до з ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

В змісті мотивувальної частини оскаржуваної постанови дізнавач сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 зазначає про правовідносини, що виникли між заявником ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які мають зобов`язальний договірний характер, права та обов`язки в яких погодженні за домовленістю між двома сторонами. В свою чергу вказані правовідносини, що виникли, є складовим елементом цивільно-правових відносин, які регулюються нормами цивільно права.

Вищевказані обставини, що вказані дізнавачем, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про укладення в письмовій формі чи за усною домовленістю будь яких договорів між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з приводу приміщення, що належить їм на праві спільної власності чи з приводу оренди зазначеного приміщення.

Крім цього, в рамках даного кримінального провадження було допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , пояснення яких суперечать одне одному.

Про проведення будь-яких інших слідчих дій чи зазначення інших мотивів прийняття відповідного рішення в оскаржуваній постанові дізнавачем не вказано.

В матеріалах кримінального провадження наявний запит на адресу ТзОВ "Овація" про витребування договорів оренди нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 08.11.2024 року, однак відповідь на даний відсутня.

На переконання слідчого судді, вказані в оскаржуваній постанові обставини дізнавачем, є недостатніми для встановлення відсутності складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 192 КК України та свідчать про те, що досудове розслідування було проведено формально та поверхово. Тому дізнавач сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , на переконання слідчого судді, передчасно дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 192 КК України.

Дізнавачем не прийнято рішення про залучення до справи потерпілого та про його допит, не проведено інших слідчих дій задля повного та всебічного розслідування даного кримінального провадження за ч.1 ст.192 КК України, а саме не усунуто розбіжностей в показання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 шляхом проведення одночасного допиту кількох осіб, не допитано інших осіб які могли б підтвердити чи спростувати показання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , не проведено жодних експертиз з метою встановлення розміру можливих збитків заподіяних діями чи бездіяльність осіб, що вказані в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не проведено тимчасових доступів до документів, які спростовували чи підтверджували показання свідків, щодо надання спільного приміщення в оренду та отримання відповідної орендної плати (руху коштів) чи договірних відносин будь-кого з власників спільного приміщення за адресою АДРЕСА_1 , не встановлено та не допитано орендарів, що перебувають в договірних відносинах з власниками приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Так, диспозицією частини першої статті 192 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

В своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що з 19.10.2020 за ним було зареєстровано право власності на нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 . Інша частина приміщення належить ОСОБА_9 , яка не визнає права на даного приміщення за ОСОБА_4 і здає в оренду та отримує повну орендну плату за все приміщення, фактично з 2008 року, незважаючи на отримання рішення суду в 2020 році про визнання права власності на частину спірного приміщення за заявником та знаючи, що вона повинна отримувати лише половину грошових коштів за оренду приміщення. Таким чином вважає, що заподіяла йому, ОСОБА_4 , значної майнової шкоди у великих розмірах шляхом обману за відсутності ознак шахрайства.

Органом досудового розслідування не було вчинено жодних дій для встановлення об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.192 КК України, не встановлено чи спростовано факт отримання орендної плати ОСОБА_9 , її розмір, не встановлено вартості заподіяної такими діями шкоди, що є обов`язковим в даному випадку, не вжито інших слідчих дій на встановлення тих обставин, що підлягають доведенню в рамках даного кримінального провадження.

З огляду на вказані вище обставини, слідчий суддя вважає, що постанову дізнавача сектору дізнання Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000572 від 16 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України слід скасувати як незаконну.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 306, 307 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_4 , який діє через представника адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000572 від 16 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження повернути Львівському РУП №2 ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1