Провадження № 11-кп/824/1393/2025 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 на вирок Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000715 обвинувачених:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Тальне Черкаської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України - у відкритому викраденні у ОСОБА_11 18.10.2022 року о 18.38 мобільного телефону «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_1 , на парковці по АДРЕСА_3 , вчиненому без попередньої змови групою осіб в умовах воєнного стану, введеного з 05.30 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, за наступних обставин.

18.10.2022 року близько 19 години раніше незнайомі ОСОБА_8 , 1968 р. народження, ОСОБА_9 , 2004 р. народження, ОСОБА_12 , 1975 р. народження, ОСОБА_13 , 1996 р. народження, рухались на автомобілі марки «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , по Кільцевій дорозі в напрямку вул. Микільської с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області. При цьому ОСОБА_8 перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

У цей час ОСОБА_8 здалося, що водій автомобіля марки «BMW X5», н/з НОМЕР_3 , раніше не знайомий ОСОБА_14 , 1978 р. народження, порушив правила дорожнього руху та вони вирішили його наздогнати.

Так, 18.10.2022 року близько 19 години ОСОБА_14 , знаходився на парковці по вул. Микільській. 8б в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області. У цей час навпроти нього зупинився автомобіль марки «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , з якого вийшов одягнений у військову форму одягу з розпізнавальними знаками на грудній клітині зліва - «Збройні Сили України» ОСОБА_8 , який, діючи з хибних уявлень про підтримання правопорядку, став безпідставно вимагати від нього пред`явити документи, що посвідчують особу. У свою чергу ОСОБА_14 відмовився пред`явити документи ОСОБА_8 та, витягнувши телефон з кишені брюк, повідомив, що телефонує до поліції.

Тим часом ОСОБА_9 , який перебував на задньому правому сидінні автомобіля «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , та спостерігав за конфліктом між потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , вирішивши втрутитися в конфлікт на боці останнього, вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_14 , демонструючи потерпілому свою готовність до застосування щодо нього фізичної сили з метою подолання його опору.

У цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном без попередньою змови групою осіб, який він реалізував за наступних обставин.

Так, перебуваючи на парковці по АДРЕСА_3 о 18.38 18.10.2022 року ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою свого протиправного збагачення за рахунок відкритого заволодіння майном потерпілого, без попередньої змови групою осіб із ОСОБА_9 раптово вихватив з рук потерпілого ОСОБА_14 мобільний телефон моделі «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 19167,50 грн.

У цей же час у ОСОБА_9 раптово виник аналогічний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном без попередньої змови групою осіб, який він реалізував за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 після протиправного вилучення у потерпілого ОСОБА_14 мобільного телефону моделі «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_1 , діючи без попередньою змови з ОСОБА_9 , передав останньому мобільний телефон «iPhone X» з метою його переміщення з місця події та в подальшому розпорядження на власний розсуд.

У свою чергу ОСОБА_9 близько 18.40 18.10.2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою свого та ОСОБА_8 протиправного збагачення за рахунок відкритого заволодіння майном потерпілого, без попередньої змови групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер заволодіння ним майном потерпілого ОСОБА_14 , не зважаючи на слова останнього щодо повернення йому його майна, отримав від ОСОБА_8 мобільний телефон моделі «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 19167,50 грн.

Одразу після цього, не зважаючи на вимогу потерпілого ОСОБА_14 повернути йому мобільний телефон, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи без попередньої змови групою осіб, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, утримуючи при собі мобільний телефон потерпілого ОСОБА_14 , сіли до автомобіля марки «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , та з місця вчинення злочину зникли.

Місцевий суд, допитавши обвинувачених, потерпілого та свідків, дослідивши письмові докази сторони обвинувачення, створивши учасникам кримінального провадження рівні умови доказування, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись законом та своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час судового провадження прокурором не доведено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 18.10.2022 року, в умовах воєнного стану, відкрито викрали мобільний телефон ОСОБА_17 .

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі, ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, зокрема, прокурором та потерпілою стороною тричі було заявлено клопотання щодо виклику та допиту свідка ОСОБА_18 з метою з`ясування причин та обставин можливого попередження обвинуваченим ОСОБА_8 співробітників поліції щодо ситуації на дорозі та вчинення грабежу, однак судом було безпідставно відмовлено в задоволенні вказаних клопотань та відмовлено у виклику шляхом спрямування повістки, внаслідок чого не з`ясовано всі істотні обставини справи.

Зазначає, що судом допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. А саме, не взято до уваги показання потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 .

Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки під час допиту свідка ОСОБА_20 , який допитаний шляхом здійснення телефонного дзвінку з невідомого та особистого телефону судді на «Вайбер». При цьому, імітовано проведення допиту у режимі відео конференції під час судового провадження.

Також вказує, що судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню. Так, виправдання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не дозволило в установленому законом порядку притягнути обвинувачених до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду через його невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом порушено кримінальне процесуальне законодавство під час допиту свідка ОСОБА_20 , яке є істотним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та послалась на розсуд суду щодо апеляційної скарги представника потерпілого, думку представника потерпілого, який підтримав апеляційні скарги, думки обвинувачених та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції були виконані належним чином, а доводи, наведені в апеляційних скаргах прокурора та представника потерпілого, не спростовують обґрунтованість покладених в основу оскаржуваного вироку висновків суду про відсутність в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Перевіривши доводи апеляційних скарг щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного кримінального провадження, оскільки надані стороною обвинувачення докази не є такими, які б у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На переконання колегії суддів, в ході судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження. Зокрема заслухано показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який зазначив, що мобільний телефон ОСОБА_17 в руках не тримав, бажання заволодіти ним не мав, жодного силового впливу до потерпілого не застосовував та намірів такого не демонстрував. Також, судом заслухано показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який зазначив, що з потерпілим ОСОБА_14 у нього стався словесний конфлікт, почувши на свою адресу від потерпілого словесну образу він як військовий забрав у останнього документи та телефон з метою перевірки, надалі повернув все це працівникам поліції на їх вимогу, жодного умислу на заволодіння майном потерпілого не мав.

Потерпілий ОСОБА_14 , в суді першої інстанції показав, що керуючи автомобілем він здійснив поворот не з крайнього ряду, повернув і зупинився, а перед ним різко фари та сигнал автомобіля, йому хтось почав махати руками, він відкрив вікно та спитав «Що?», але відповіді не отримав, думав, що можливо пошкодив авто, але оскільки такого не було, тому зачинив вікно та поїхав далі. Зупинився на парковці, до його авто підійшли троє невідомих, при цьому двоє почали знімати на телефон, при цьому чоловік у військовій формі підбігає до ОСОБА_14, щось агресивно кричить, почав витягувати ОСОБА_21 з машина, хапати за грудки, кричав давай документи, давай машину. ОСОБА_14 був шокований тим, що військовослужбовець ЗСУ хоче забрати в нього автомобіль. Коли ОСОБА_22 витягнув ОСОБА_23 з автомобіля, двічі дав ляпас. ОСОБА_23 нічого не робив, оскільки перед ним був чоловік у військовій формі зі зброєю, яку не приховував. На таку агресивну поведінку військового сказав, що буде викликати поліцію, переживав, що через свою неадекватність ОСОБА_22 може стріляти. Коли ОСОБА_24 дістав мобільний телефон та почав його розблоковувати, то ОСОБА_22 вихопив телефон та наказав комусь іншому, щоб той знімав. Коли мобільний телефон забрали, ОСОБА_24 сказав «поверни телефон», проте цього не відбулось, всі невідомі сіли в автомобіль «Mercedes» і поїхали, після чого ОСОБА_24 з іншого мобільного телефону викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_19 - старший оперуповноважений Бучанського РУП ГУ НП в Київській області в суді першої інстанції показав, що він прибув на виклик, який надійшов від потерпілого; по прибуттю на місці виклику зі слів заявника з`ясували, що до розбійного нападу причетний ОСОБА_25 . За орієнтуванням прибули на АЗС поблизу, де виявили хлопців в стані алкогольного сп`яніння. На АЗС також прибув ОСОБА_22 , щоб повернути мобільний телефон, зізнався, що вчинив, та хотів повернути мобільний телефон, а потім передумав, дістав з кишені мобільний телефон марки «Айфон» та викинув його на газон.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції надав показання, що він друг ОСОБА_26 , а ОСОБА_27 знає як директора Комунального підприємства «Спортивна школа Вишневого», де донька свідка відвідує спортивну секцію. З приводу подій 18.10.2022 року пояснив - ввечері йому зателефонував ОСОБА_28 та попросив забрати з кафе, оскільки був випивший, в кафе були поминки за загиблим товаришем. Від кафе ОСОБА_29 виїхав за кермом автомобіля «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_25 , на заднє - ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . На Кільцевій дорозі їх «підрізав» автомобіль «BMW», на що ОСОБА_32 посигналив водію, а водій «BMW» показав у вікно непристойний жест. Після чого, продовжуючи рух, побачили цей автомобіль «BMW» припаркованим, на що ОСОБА_25 дав команду зупинитися біля цього авто. ОСОБА_32 зупинився, а ОСОБА_22 сказав, що піде перевірить документи цього водія. З автомобіля вийшли ОСОБА_33 та ОСОБА_16 , а ОСОБА_34 залишився в автомобілі та «сидів» в своєму мобільному телефоні. Через хвилин десять ОСОБА_22 та ОСОБА_35 повернулись до салону автомобіля. У ОСОБА_22 був не його телефон, а зі свого мобільного телефону він кудись телефонував та перевіряв якусь інформацію. Повернувши в авто, ОСОБА_22 сказав, що незнайомець лайливими словами говорив про ЗСУ. ОСОБА_32 відвіз ОСОБА_36 в ЖК в с. Софіївська Борщагівка. Через хвилин 10 автомобіль «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_37 зупинили працівники поліції та наказали йому вийти з автівки. Тільки він вийшов - поклали обличчям на землю та сказали лежати у такій позі, інакше будуть бити. Після цього разом з працівниками поліції поїхали на АЗС, куди приїхав і ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що 18.10.2022 року він був на поминальному обіді, зателефонував ОСОБА_38 , щоб він забрав його та відвіз додому, оскільки ОСОБА_39 випив. Коли рухались Кільцевою дорогою, їх обігнав білий автомобіль, водій якого у вікно витягнутою рукою показав непристойний жест. Коли зупинились, то ОСОБА_39 погано чув сварку між тим водієм та ОСОБА_22 , оскільки через хворобу ніг повільно ходить. Левківський не бачив телефон у ОСОБА_40 . Вважає, що ОСОБА_22 перевіряв інформацію в телефоні, що неодноразово робив після 24.02.2022 року.

Свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що він знайомий ОСОБА_41 , просто був на заправці, його затримали і доставили до райвідділу поліції.

Крім того, судом першої інстанції були досліджені надані стороною обвинувачення в обґрунтування доведеності вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України наступні докази:

- відомості до ЄРДР були внесені 18.10.2022 року о 23.37 на підставі заяви ОСОБА_17 з фабулою про те, за адресою: с. Софіївська Борщагівка вул. Микільська невідома особа на автомобілі Мерседес МЛ сірого кольору НОМЕР_2 відкрито заволоділа телефоном марки Айфон 10 білого кольору, сім-карта НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 , після чого невідома особа на автомобілі Мерседес МЛ сірого кольору НОМЕР_2 з місця вчинення злочину зникла, чим заподіяла потерпілому матеріального збитку (том 1 а.с. 46).

- відповідно до рапорту чергового ВП № 1 Бучанського РУП ОСОБА_42 , зареєстрованого в ЖЕО за № 15386, 18.10.2022 року о 19.49 на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що 40 хвилин тому біля магазину, коли під`їхав та намагався вийти з свого авто, до нього під`їхали невідомі на авто Мерседес МЛ сірого кольору НОМЕР_2 , з якого вийшло двоє невідомих та намагались його пограбувати, а саме забрати водійське посвідчення та техпаспорт, зі слів - пізніше, коли він намагався викликати поліцію, невідомі намагались забрати його мобільний телефон, пізніше після словесної перепалки невідомі поїхали з місця події. В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено особу нападника, на яку вказав заявник, ним виявився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прописаний в Житомирській області, Малинський район, с. Чоповичі, вул. Вишнева, 2, заступник коменданта Бучанського району (ДФТГ), останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України, вирішується питання про поміщення особи в ІТТ, внесено відомості до ЄРДР ч. 4 ст.186 КК України (том 1 а.с. 47).

- за протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 18.10.2022 року о 20.26 ОСОБА_43 вказав, що 18.10.2022 року близько 18.40 за адресою: с. Софіївська Борщагівка по вулиці Микільській невідомі особи викрали мобільний телефон марки Айфон 10 білого кольору тел. НОМЕР_4 на авто Мерседес МЛ сірого кольору НОМЕР_2 (том 1 а.с. 48-49).

- 18.10.2022 року з 20.40 до 20.56 старша слідча СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_44 в присутності двох понятих оглянула земельну ділянку по АДРЕСА_3 , де на проїзній частині виявив автомобіль марки «BMW X5», н/з НОМЕР_3 , біля нього - сфотографувала два сліди взуття, а також паспорт громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Донецьк та його довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи , яку назвала як проїзний документ біженця (том 1 а.с. 50-61).

- 18.10.2022 року з 21.55 до 21.57 старша слідча СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_44 в присутності двох понятих оглянула земельну ділянку, прилеглу до АЗС «КLO» за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 2, де на узбіччі в траві за знаком пішохідного переходу та вивіскою «KLO Ventus 95», «Ventus Diesel» жовтого кольору виявила телефон Айфон 10 білого кольору, який було вилучено та поміщено до спецпакету FSP 5004398 (том 1 а.с. 62-63). При огляді 19.10.2022 року вказаного мобільного телефону було вилучено три сліди папілярних візерунків (том 1 а.с. 121-129). Відповідно до висновку експерта від 28.10.2022 року № СЕ-19111-22/46283-Д слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 14х20 мм залишений середній пальцем лівої руки підозрюваного ОСОБА_8 (том 1 а.с. 137-144). Вартість мобільного телефону моделі «Apple iPhone X-64 gb» визначена експертним шляхом та складає 19167,50 грн. (том 1 а.с. 148-151). Вказаний мобільний телефон повернуто ОСОБА_45 (том 1 а.с. 187).

- згідно рапорту оперуповноваженого СКП ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_46 та копії витягу з наказу № 39 - солдат запасу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призначений до ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаду стрільця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_6, шпк «солдат» з 24.02.2022 року (том 1 а.с. 72, 73).

- 19.10.2022 року з 00.20 до 00.45 під час пред`явлення для впізнання за фотознімками у присутності двох понятих ОСОБА_24 вказав на фото під номером № 4, на якому зображено обличчя ОСОБА_41 , як особу, яка 18.10.2022 року близько 18.40 у с. Софіївська Борщагівка Бучанського району поблизу магазину «12 стульев», будучи у військовій формі, відкрито викрав у нього з рук мобільний телефон марки Афон 10, після чого сів в автомобіль «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_5 , та поїхав у с. Софіївська Боращагівка (том 1 а.с. 75-78).

- на підтвердження наявності у нього мобільного телефону «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_1 , ОСОБА_14 надав копію аркушу гарантійних зобов`язань з сервісного центру «Gadget shop» (том 1 а.с. 79).

- при перегляді відео з камер відеоспостереження, отриманого на запит слідчого, (том 1 а.с. 80-81) нічого з`ясувати не вдалось за низької якості зображення, зміст протоколу зняття показань технічних приладів від 19.10.2022 року (цього ж відео) не відповідає відеоматеріалу (том 1 а.с. 86-89).

- маршрут автомобіля «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , 18.10.2022 року було встановлено за допомогою інформації, яка міститься в підсистемі «Безпечна Київщина» (том 1 а.с. 90-92).

- ОСОБА_8 був затриманий 18.10.2022 року о 21.55 (том 1 а.с. 100-104), 19.10.2022 року йому було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України (том 1 а.с. 114-119), 20.10.2022 року ОСОБА_8 був звільнений з-під варти у зв`язку з обранням ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту (том 1 а.с. 159-167), по закінченню строку дії ухвали клопотань стосовно запобіжного заходу до суду не надходило, 22.11.2022 року йому повідомили про зміну підозри (том 1 а.с. 225-130).

- відповідно до службової характеристики від 19.10.2022 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 - за час проходження служби солдат ОСОБА_15 - гранатометник 3 відділення 2 взводу роти охорони - зарекомендував себе з позитивної сторони, функціональні обов`язки виконує добре, у складних обставинах орієнтується достатньо швидко та здатний прийняти самостійні рішення. Постійно підвищує особисті професійні знання. Добре знає озброєння та військову техніку, виконує всі вимоги її експлуатації. Під час виконання службових обов`язків проявляє активність і наполегливість. Здатний критично оцінювати свої дії. Коректний та витриманий по відношенню до старших та начальників, зберігає службову субординацію, гідно відстоює свою точну зору. Підтримує розумну ініціативу. Комунікабельний, врівноважений та тактовний військовослужбовець. Має високий рівень мотивації до військової служби та професійного самовдосконалення. Бере активну участь у суспільному житті роти охорони. Фізично розвинутий добре. У стройовому відношенні підтягнутий, стан здоров`я добрий. Постійно підтримує фізичну і спортивну форму. Має заохочення. Морально стійкий. Державну та військову таємницю зберігає добре (том 1 а.с. 178). ОСОБА_15 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимості погашені (том 1 а.с. 231-233), як мешканець с. Чоповичі характеризується неінформативно (том 1 а.с. 235), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 1 а.с. 238).

- ОСОБА_9 про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України було повідомлено 11.11.2022 року (том 1 а.с. 194-199). Ухвалою від 14.11.2022 року слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо нього обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту (том 1 а.с. 210-216), по закінченню строку дії ухвали клопотань стосовно запобіжного заходу до суду не надходило, до кримінальної відповідальності він притягується вперше (том 1 а.с. 239), як мешканець м. Боярка Фастівського району Київської області характеризується позитивно (том 1 а.с. 240), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 1 а.с. 243).

Давши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази, хоч і зібрані із застосуванням належної правової процедури, однак, вони, як кожен окремо, так і в сукупності не підтверджують винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, з наданих у кримінальному провадженні доказів вбачається, що між водієм автомобіля «BMW X5», н/з НОМЕР_3 ОСОБА_47 та пасажиром автомобіля «Mercedes», н/з НОМЕР_2 , військовослужбовцем ОСОБА_48 відбувся конфлікт на Кільцевій дорозі через недотриманням ОСОБА_49 правил ввічливого кермування. ОСОБА_15 сприйняв поведінку ОСОБА_17 як образу військовослужбовця ЗСУ та забрав у ОСОБА_17 мобільний телефон, щоб той не фільмував його у камуфльованому одязі, корисливого мотиву та наміру протиправно збагатитися за рахунок мобільного телефону ОСОБА_50 не мав. ОСОБА_16 участі ні у конфлікті на Кільцевій дорозі, ні у вилученні мобільного телефону у ОСОБА_50 не брав, жодної протиправної мети чи наміру стосовно ОСОБА_50 не мав. Отже прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_51 мав прямий умисел на протиправне заволодінням мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_50 і корисливий мотив - збагатитися за рахунок такого майна, а так само, що такий умисел і мотив мав обвинувачений ОСОБА_30 .

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що у даному випадку із комплексу доказів сторони обвинувачення слідує, що телефон вибув із володіння потерпілого на певний час, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 умислу на вчинення злочину не мали.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції у вироку було не взято до уваги показання потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки зі змісту вироку слідує, що показання потерпілого та свідків враховано судом у сукупності з іншими доказами, підстав вважати, що суд відкинув дані докази зі змісту вироку не вбачається.

На думку колегії суддів, є непереконливими і доводи прокурора про безпідставну відмову судом у допиті свідка ОСОБА_18 , оскільки з показань обвинувачених та свідків, допитаних в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_18 безпосереднім очевидцем події не був, і лише зі слів ОСОБА_8 між ним та ОСОБА_18 було спілкування в телефонному режимі щодо перевірки особи ОСОБА_14 . Прокурором в апеляційній скарзі не обґрунтовано необхідність та доцільність допиту ОСОБА_18 в якості свідка, зокрема, яким чином його показання можуть вплинути на вже наявні у справі докази.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та представника потерпілого про те, що свідок ОСОБА_20 був допитаний з порушенням вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки колегія суддів не вбачає порушення вимог ст. 87 КПК України при допиті вказаного свідка.

Зважаючи на наведене, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що показання обвинувачених та свідків щодо обставин, за яких мобільний телефон ОСОБА_14 опинився у ОСОБА_8 , послідовні, логічні, узгоджені між собою, та в своїй сукупності, а також в сукупності з обставинами, які передували вказаним подіям, поведінкою учасників подій та діями обвинувачених свідчать про те, що обвинувачені не вчиняли дій, направлених на відкрите викрадення майна ОСОБА_14 , та не мали умислу на відкрите викрадення майна потерпілого.

Таким чином, за результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, оцінивши надані прокурором та досліджені у кримінальному провадженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, законно та обґрунтовано дійшов висновку, що в цій частині обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України слід виправдати, через не доведення, що в їх діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни чи скасування вироку представником потерпілого та прокурором до апеляційного суду не надано.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора та представника потерпілого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя