ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21763/23

Провадження № 11-сс/4820/475/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відео конференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147, за апеляційною скаргою захисника підозрюваної за ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.ч.1,2,3 ст.307 КК України ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено частково, застосовано стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, що має на утримані неповнолітню дитину, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.ч.1,2,3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 січня 2025 року, включно, без можливості внесення застави.

Слідчий суддя мотивував своє рішенням тим, що ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у неї родини, грошового забезпечення, репутація ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан її здоров`я, дають підстави для застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже лише такий, найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена слідчим та прокурором.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який.

Ухвалу вважає незаконною та посилається на те, що дії ОСОБА_6 не правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 255 КК України, оскільки про існування злочинної організації вона не знала, з іншими підозрюваними не знайома.

Крім того, підозрювана є наркозалежною, а тому не може бути причетною до збуту наркотичних засобів.

Докази ж, вилучені під час особистого обшуку, свідчать лише про особисте вживання наркотичних засобів підозрюваною. Натомість, доказів які б підтверджували, що ОСОБА_6 збувала такі засоби матеріали справи не містять.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 , і захисника адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , які є тяжкими та особливо тяжкими, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею. При цьому, була опитана підозрювана, вислухана думка її захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Слідча суддя правильно врахувала обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років; особу підозрюваної, яка є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, родину, неповнолітню дитину на утриманні, за її словами працює прибиральницею.

Також враховано і те, що досудове слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки ще не допитані, усі речі, які мають значення для даної справи, не відшукані.

Тому, слідча суддя прийшла до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Врахувавши наведені ризики, усі обставини, визначені ст. 178 КПК України, в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у неї родини, грошового забезпечення, репутацію ОСОБА_6 тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан її здоров`я, слідча суддя прийшов до правильного висновку, що стосовно підозрюваної ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена слідчим та прокурором.

Разом з тим, з урахуванням того, що підозрюваній інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, розмір застави правильно, у відповідності до вимог п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначався.

Посилання захисника на те, що дії ОСОБА_6 не правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 255 КК України, оскільки про існування злочинної організації вона не знала, з іншими підозрюваними не знайома, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так, органом досудового розслідування та прокурором на даній стадії кримінального провадження дається попередня правова кваліфікація її дій.

Участь у злочинній організації (ч. 2 ст. 255 КК України), виконання в інтересах такої організації різноманітних дій, здійснення частини функцій організації. Учасник виконує дії в інтересах організації разом з іншими її учасниками чи самостійно, на його потенційне сприяння розраховують вся організація та окремі її члени. Він може виступати як виконавець окремих злочинів, планувати їх, здійснювати допоміжні дії, виконувати окремі доручення керівників організації.

Долучені до клопотання слідчого докази дають підстави для висновку, що дії ОСОБА_6 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК, а санкція частини 2 цієї статті, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, у тому числі тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування до підозрюваної саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Що ж стосується посилань на те, що підозрювана не може бути причетною до збуту наркотичних засобів, оскільки вона є наркозалежною, а докази, вилучені під час особистого обшуку свідчать лише про вживання нею наркотичних засобів, то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваної особи у вчиненні інкримінованого злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

При цьому слідчий суддя вірно зазначив, що на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться, виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протоколи про результати візуального спостереження за особою від 06.02.2024 р., від 30.04.2024 р., від 22.10.2024 р.; протоколи огляду від 23.05.2024 р., від 29.07.2024 р.; протокол про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 16.04.2024 р.; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль особи від 30.01.2024 р., від 12.07.2024 р., від 18.04.2024 р.; протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 16.01.2024 р., від 04.04.2024 р.; висновки експертів №СЕ-19/123-24/1225-НЗПРАП від 20.02.2024 р., №СЕ-19/123-24/4907-НЗПРАП від 31.05.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.ч.1,2,3 ст.307 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваної шляхом обрання їй найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що ухвала слідчої судді є законною, підстави для її скасування, як того просить захисник, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 січня 2025 року, включно, без визначення розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу її захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3