Справа № 706/398/25
У Х В А Л А

10 квітня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 12.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Куликів, Нестерівського району, Львівської області, громадянки України, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Христинівського районного суду Черкаської області перебуває обвинувальний акт № 0000301 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, з позицією якого погодились потерпілий, обвинувачена та її захисник, заявила про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зважаючи на його підсудність Христинівському районному суду Черкаської області та відсутність підстав для закриття чи зупинення провадження.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження дослідивши обвинувальний акт із додатками, вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду, зважаючи на таке.

Кримінальне провадження відповідно до ст. 32, 33 КПК України підсудне Христинівському районному суду Черкаської області.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає, а тому суд вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що підлягають виклику в судове засідання, суд вважає необхідним визначити таким: обвинувачена, її захисник, потерпілий та прокурор.

Клопотань про здійснення судового виклику осіб для допиту, витребування речей чи документів від учасників судового провадження не надходило.

09.04.2025 до Христинівського районного суду Черкаської області засобами електронного зв`язку надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання обґрунтоване тим, що обраний ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси запобіжний захід у вигляді домашнього арешту закінчується 13.04.2025, а ризики, що стали підставою для його застосування не зменшилися та продовжують існувати.

При цьому, прокурор покликається на встановлені під час досудового розслідування обставини, відповідно до яких 12.02.2025 близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по провул. Молодіжному в селищі Верхнячка Уманського району Черкаської області, в напрямку від провул. Молодіжний до вул. Шкільна, в порушення вимог - п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, була неуважною, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, під час виїзду на Т-подібне нерегульоване перехрестя, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась зліва на право по напрямку руху автомобіля з дитячим візком, в якому перебував малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2025 обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.04.2025 включно.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, стверджуючи про наявність ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у провадженні, просить продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 09.06.2025.

Потерпілий ОСОБА_6 висловив думку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 проти задоволення клопотання та продовження строку запобіжного засобу його підзахисній заперечив. Зазначив, що прокурор не обґрунтувала наявність ризиків, вказаних в клопотанні. Зауважив, що ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй злочині визнала, щиро розкаялася, приймала участь у слідчих діях, процесуальних обов`язків не порушувала, випадків неявки на виклики до слідчого, прокурора чи суду не допускала. Обвинувачена надавала допомогу потерпілому і ні на кого не впливала.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку захисника, просила суд надати їй можливість перебувати вдома із дітьми, опікуном яких вона є.

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання, обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2025, дійшов висновків про часткове задоволення клопотання прокурора.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

До них, згідно статті 131 КПК України, віднесені запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим у статті 177 КПК України ризикам.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Санкцією статті за даний злочин передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор мотивує наявністю ризиків, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик переховуватись від суду сторона обвинувачення обґрунтовує виключно тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченій у випадку доведення її провини, а невідворотність покарання у виді позбавлення волі, на думку прокурора, може спонукати обвинувачену до зміни місця постійного проживання.

На підтвердження ризику можливого впливу обвинуваченою на свідків сторона обвинувачення посилається на те, що всі вони проживають в одному населеному пункті, а відтак обвинувачена може шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачі останніми неправдивих показань або зміну раніше наданих свідчень з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за скоєне. При цьому, в судовому засіданні прокурор зазначила про відсутність відомостей про вчинення ОСОБА_4 таких дій.

Як встановлено судом під час розгляду клопотання обвинувачена ОСОБА_4 , покладені на неї процесуальні обов`язки виконує. Випадків неявки за викликом до органу досудового розслідування та суду не допускала.

Сам факт обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, не може свідчити про намір останньої ухилитися від суду та наявність ризику, передбаченого ст. 178 КПК України, не підтверджує.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружена, на стадії досудового розслідування вину у вчинені злочину за ч. 2 ст. 286 КК України визнавала повністю, під час досудового розслідування та судового розгляду справи не допустила поведінки, яка б свідчила про намір ухилитися від суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, ОСОБА_4 є опікуном двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як їхня мати ОСОБА_11 позбавлена батьківських прав. У судовому засіданні обвинувачена зазначила, що наразі на її утриманні перебуває і третя малолітня дитина, яку залишила її донька ОСОБА_11 .

Доказів щодо вчинення обвинуваченою дій або висловлення намірів про зміну місця проживання та виїзду за кордон прокурор суду не надала, тому зважаючи на встановлені обставини, суд не вбачає в поведінці обвинуваченої ризику ухилитися від суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці наявності ризику впливу обвинуваченою на свідків суд враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження.

Стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України надано доступ до матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_4 обізнана про свідків у кримінальному провадженні, вони проживають в одному населеному пункті. Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, свідки у провадженні не допитані, тому суд виснує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати, хоча не вбачається, що він є високим.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин суд вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику зазначеному у клопотанні, відтак вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на обвинувачену обов`язки з числа передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177 179, 194, 314 316, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 12.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на 11 год 00 хв 17 квітня 2025 року в приміщенні Христинівського районного суду Черкаської області.

Кримінальне провадження здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинувачену, захисника та потерпілого.

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 у період строку дії запобіжного заходу такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за межі селища Верхнячка Уманського району Черкаської області без дозволу суду;

3) утримуватися від спілкування із свідками;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали в частині покладення на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, складає два місяці, до 09.06.2025 включно.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.04.2025.

Суддя ОСОБА_12