Провадження № 1-кс/953/9184/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001417 від 15.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2024 року прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 направила до суду клопотання про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (м.т. НОМЕР_2 ), а на час ДТП вказаний транспортний засіб перебував у фактичному володінні водія ОСОБА_5 (м.т. НОМЕР_3 ), шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Зберігання автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 прокурор просить здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає таке.

Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001417 від 15.12.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування встановлено, що 14.12.2024 приблизно о 20:00 на перехресті пр. Науки та вул. Тобольської в м. Харкові відбувся наїзд автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_6 , якому внаслідок ДТП спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми кісток черепу, і який госпіталізований до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради, без свідомості.

У зв`язку з чим, 14.12.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На час ДТП, вказаний транспортний засіб перебував у фактичному володінні водія ОСОБА_5 .

Автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження (сліди ДТП описані та зафіксовані у протоколі огляду). Відповідно до положення ст. 98 КПК України, вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

З метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судової експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчих експериментів у якості автомобіля-демонстратора.

Зберігання вказаного транспортного засобу здійснюватиметься відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Прокурор про дату, час та місце судового засідання був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений, у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності. В заяві зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник ОСОБА_4 про дату, час та місце судового засідання був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, висновує про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій; гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, оскільки воно був виявлено та вилучено на місці події, існують розумні підстави вважати, що він може бути засобом вчинення злочину, а також наявні ризики, передбачені абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Окрім того, прокурор у клопотанні наголошує на тому, що вказаний транспортний засіб необхідний для подальшого проведення судової експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчих експериментів в цьому кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER» держаний номерний знак НОМЕР_1 постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001417 від 15.12.2024.

Отже, слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання його речовими доказами, є необхідність у проведенні його огляду.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст.171 КПК України та подано прокурором до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001417 від 15.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Зберігання автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1