КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/1465/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1805/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріджінал Спіріт ЮА» на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000774 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, що перебуває у приміщені за адресою: АДРЕСА_1, а саме: гральні столи у кількості - 56 столів, великі гральні столи вишневого кольору - 46 столів, круглі гральні столи вишневого кольору - 7 столів, гральні столи зеленого кольору - 2 столи, великий гральний стіл для рулетки - 1 стіл, рулетки - 5 шт, пристрій для підкидання кубиків - 1 шт.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Оріджінал Спіріт ЮА» подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчий суддя не зазначив жодних підстав вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Вказує на порушення порядку проведення огляду та звернення з клопотанням про арешт майна, а також на порушення правил підсудності у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, та подав до суду заяву про неможливість його прибуття в судове засідання, у зв`язку з передачею матеріалів кримінального провадження №0000563 від 19.02.2025 (виділеному з кримінального провадження №0000774 від 19.04.2024) за підслідністю детективам Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, в якій просить визнати викладені обставини поважною причиною неприбуття прокурора в судове засідання.

Однак, колегія суддів вважає, що наведені в клопотанні підстави є неповажними причинами неприбуття прокурора в судове засідання, а будь-яких інших об`єктивних підстав неможливості прокурора прибути в судове засідання, клопотання не містить.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Оріджінал Спіріт ЮА», який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею без виклику власника майна, а апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Оріджінал Спіріт ЮА» подав до суду 27.01.2025, а тому, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000774 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Оріджінал Спіріт ЮА» (), під час дії військового стану, діючи у складі організованої групи, використовуючи підроблену ліцензію на проведення азартних ігор Комісії з регулювання азартних ігор та лотарей (далі - КРАІЛ) та здійснюють легалізацію отриманих шахрайським шляхом грошових коштів.

Встановлено, що 16.12.2021 ТОВ «Оріджінал Спіріт ЮА» отримало лише ліцензію В2В від «КРАІЛ», тобто ліцензію що дає змогу тільки надавати своє ігрове забезпечення ліцензованим компаніям для подальшої організації та проведення азартних ігор, але на даний час, без наявності відповідної ліцензії, здійснюють проведення повноцінних азартних ігор в мережі Інтернет на власному вебресурсі: «ІНФОРМАЦІЯ_4» вводячи в оману осіб, що вкладають свої кошти у вказану діяльність з метою отримання прибутку та які заздалегідь позбавлені можливості перемогти в іграх, а отримані кошти від вказаної протиправної діяльності вказані вище особи легалізують через крипто активи.Проведеними заходами встановлено, що дане Товариство здійснює повноцінні азартні ігри виду «Бакарра» на вебресурсі за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де в розділі «НОТ» розділу «Live Casino» можна обрати вид гри, регіон круп`є та самого круп`є.

Проведеними заходами встановлено, що дане Товариство здійснює повноцінні азартні ігри виду «Бакарра» на вебресурсі за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_2», де в розділі «НОТ» розділу «Live Casino» можна обрати вид гри, регіон круп`є та самого круп`є.

Також, було встановлено коло осіб, які є круп`є азартної гри «Бакарра» в Україні та які офіційно працевлаштовані в ТОВ «Ориджінал Спіріт ЮА» як телеведучі або адміністратор в студію.

Оперативним шляхом встановлено, що вищезазначені особи, які виконують функції круп`є офіційно працевлаштовані як телеведучі або адміністратор в студію на ТОВ «Ориджінал Спіріт ЮА», , адреса юридичної особи: АДРЕСА_1, приміщення 17/28, 49083, директором та бухгалтером якого є: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Перевіркою відкритих джерел інформації встановлено, що ОСОБА_8 є керівником лише вищевказаного товариства.

Встановлено, що протиправна діяльність здійснюється за адресою: м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, що в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:357:0049 та :01:357:0051.

Для здійснення азартної гри потрібно зареєструватися на вебсторінці «ІНФОРМАЦІЯ_2» та поповнити ігровий депозит. Сплату можна здійснити або з банківських карток країн Азії або криптовалютою на гаманець, який надає оператор, даний криптогаманець діє 30 хвилин, після чого, у разі не поповнення оператор надає новий. Після внесення грошових коштів на ігровий баланс, в розділі «Live Casino» можна обрати категорію «НОТ», де на вибір є можливість обрати круп`є з України. Після вибору круп`є та кліку на обраного ділера відкривається пряма трансляція гри «Бакарра», де можна здійснити ставку на перемогу гравця, ділера чи нічию. Після здійснення ставки круп`є роздає карти та починається ігровий процес з можливістю виграшу чи програшу та подальшого виводу грошових коштів у разі виграшу.

В подальшому, шляхом здійснення незаконних фінансових оборудок, грошові кошти які отримані за результатом ставок переводяться в готівку та розподіляються між усіма учасниками протиправної оборудки та виводяться через фіктивні підприємства які зареєстровані на підставних осіб.

До вчинення зазначених злочинів може бути причетна ОСОБА_8 , яка являється керівником ТОВ «Ориджінал Спіріт ЮА», , та здійснює свою діяльність у офісних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1, що в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:357:0049 та :01:357:0051.

16 січня 2025 року відповідно до ухвал слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва № 759/200/25 від 07 січня 2025 року, № 759/198/25 від 07 січня 2025 року, № 759/27191/24 від 20 грудня 2024 року розпочато санкціонований обшук офісних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , що в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:357:0049 та :01:357:0051.

У зв`язку з вищевикладеним, постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України від 20 січня 2025 року приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:357:0051 право власності на які зареєстровано за ОСОБА_9 , та майно, що перебуває у вказаному приміщені, а саме: гральні столи у кількості - 56 столів, великі гральні столи вишневого кольору - 46 столів, круглі гральні столи вишневого кольору - 7 столів, гральні столи зеленого кольору - 2 столи, великий гральний стіл для рулетки - 1 стіл, рулетки - 5 шт, пристрій для підкидання кубиків - 1 шт., визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року накладено арешт на майно, що перебуває у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, а саме: гральні столи у кількості - 56 столів, великі гральні столи вишневого кольору - 46 столів, круглі гральні столи вишневого кольору - 7 столів, гральні столи зеленого кольору - 2 столи, великий гральний стіл для рулетки - 1 стіл, рулетки - 5 шт, пристрій для підкидання кубиків - 1 шт.

Разом з цим, частково задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не доведено необхідності та обґрунтованості арешту майна в частині накладення арешту на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме: на об`єкт нерухомості, де здійснює свою діяльність ТОВ «Ориджінал Спіріт ЮА», за адресою: АДРЕСА_1, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:357:0051, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 .

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, що перебуває у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, а саме: гральні столи у кількості - 56 столів, великі гральні столи вишневого кольору - 46 столів, круглі гральні столи вишневого кольору - 7 столів, гральні столи зеленого кольору - 2 столи, великий гральний стіл для рулетки - 1 стіл, рулетки - 5 шт, пристрій для підкидання кубиків - 1 шт, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника ТОВ «Оріджінал Спіріт ЮА» на невідповідність арештованого майна критеріям речових доказів, є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що тимчасово вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ознак складу кримінального правопорушення, на наявність якого вказує сторона обвинувачення, відхиляються колегією суддів, позаяк на даному етапі досудового розслідування вказані доводи не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, спростовуються доводи апелянта про те, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять обставин та посилань на належні та допустимі докази, які б обґрунтовували підозру в тому, що власник майна може сховати, знищити, пошкодити або відчужити майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Твердження апеляційної скарги щодо процесуальних порушень під час проведення обшуку та тимчасового вилучення майна не свідчать про неправильність висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту майна, оскільки вказані посилання апелянта фактично зведені до оскарження законності проведеного обшуку, що не є предметом даного апеляційного розгляду, натомість оцінка законності проведеної такої слідчої (процесуальної) дії, а також належності та допустимості отриманих внаслідок такої слідчої дії відомостей, може бути надана під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини, на які посилалась сторона захисту, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріджінал Спіріт ЮА» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4