Провадження №: 1-кп/336/669/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06 січня » 2025 Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_4 ;

обвинувачена ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, яка має середню освіту, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченоїу скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

16 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5

06 січня 2024 року у судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу, яке мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявні, тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу підстав немає.

Щодо наявних ризиків, вказав про переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків. На думку прокурора, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, пояснила, що не може перебувати в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, окрім того, просила зменшити їй розмір застави.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку обвинуваченої та просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності винуватості обвинуваченої, враховує обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого їй злочину, який є відповідно до ст. 12 КК України тяжким, за формою вини є умисним, при доведенні вини за злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченій загрожує покарання до 8 років позбавлення волі.

Також суд враховує не лише тяжкість правопорушення, але й наявну інформацію про особу обвинуваченої, вік обвинуваченої, яка є раніше судимою у тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності. Вчинення інкримінованого злочину відбулося під час іспитового строку ОСОБА_5 .

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини, у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченій та міра покарання, яка їй загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченій злочинів, а також форма вини і об`єкт посягання, відсутність міцних соціальних зв`язків, батьків та дітей на утриманні і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на свідків.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання їй загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить розгляд провадження та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Разом із тим, під час проведення судового засідання стороною захисту не висловлено, а тому судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченої, які б переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Також судом не здобуто інформації, яка б категорично виключала можливість перебування обвинуваченої під вартою.

Згідно інформації наданої ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області на адвокатський запит захисника, стан здоров`я обвинуваченої задовільний.

Окрім того, у судовому засіданні обвинувачена просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вищевказане житло належить її родичам, між тим, жодних підтверджуючих документів не подано, як і не подано документів про інше належне житло обвинуваченій.

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалою від 11.11.2024 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.01.2024 року, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки раніше судом було визначено розмір застави, суд не вбачає підстав для його зміни.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 183, 314-316 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 06 березня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840, 00 грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172 (при призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава чи вартість частки майна тощо); ПІБ особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд у якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти.

Строк дії ухвали до 06 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1