Справа № 128/561/25
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника СВК № 81 ОСОБА_4

лікаря СВК № 81 ОСОБА_5

лікар ЛКК ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в режимі відеоконференції подання адміністрації ДУ «Стрижавська ВК № 81» про звільнення від відбування покарання за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України відносно засудженого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянка Голованівського району Кіровоградської області, проживав АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, до засудження не працюючого, освіта середня, раніше несудимого,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 року в провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане подання, яке заявник обґрунтовує наступним.

На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком 23.07.2001 року Вінницьким апеляційним судом за ст.93 п, «а», «і». 142 ч.3, 93 п. «з». 42 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного Суду України від 20.12.2001 цей вирок, в порядку ст,395 КПК України змінений. Вважати засудженим на підставі ст.42 КК України 1960 за сукупністю злочинів, передбачених ст.93 п. «а», «і», «з», ст.142 ч.3 КК України 1960 до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.06.2017 згідно ст.72 ч.3 КК України зараховано залік з 15.12.2000 по 20.12.2001 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Початок строку -15.12.2000 та кінець строку - довічне позбавлення волі.

15.01.2025 ОСОБА_8 прибув до Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області з державної установи «Вінницька УВП (№1)».

Засуджений вчинив умисне вбивство з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, та повторне умисне вбивство, яке кваліфікується за ст.93 п. «з». Вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжке умисне насильницьке кримінальне правопорушення та за значний період відбування покарання два рази заохочувався у встановленому законом порядку, проте при цьому за вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, що не може свідчити про сталість його виправлення, що є необхідною умовою ресоціалізації.

На адресу установи надійшов висновок лікарсько-консультативної комісії Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою. Діагноз: Новоутворення (рак) нижньої третини стравоходу Gx pT3c N1c M1 IV стадія, IV клінічна група. Метастази в надключичній лімфатичні вузли зліва, лімфатичні вузли середостіння, за очеревинні лімфатичні вузли. Дисфагія ІІІ ст.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Враховуючи, що засуджений захворів на хворобу: Новоутворення (рак) нижньої третини стравоходу Gx pT3c N1c M1 IV стадія, IV клінічна група. Метастази в надключичній лімфатичні вузли зліва, лімфатичні вузли середостіння, за очеревинні лімфатичні вузли. Дисфагія ІІІ ст, тому є наявними підстави для вирішення клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні представник ДУ «СВК № 81» ОСОБА_4 підтримав подання на підставах та умовах, викладених в ньому, просив його задоволити.

Засуджений ОСОБА_8 дане подання установи підтримав, просив його задоволити, звільнивши від відбування покарання за хворобою.

Адвокат засудженого ОСОБА_7 підтримав подання установи про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за хворобою. Лікар установи ОСОБА_5 суду пояснив, що стан засудженого ОСОБА_8 на даний час оцінюється як важкий, у засудженого відмічається прогресуюча форма даного захворювання і він потребує постійного лікування під наглядом лікарів, дана хвороба є невиліковною.

Представник ЛКК лікар ОСОБА_6 зазначив про те, що на даний час засудженому ОСОБА_8 в умовах лікарні установи надається підтримуюче лікування, зокрема обезболюючі ліки, дієтичне харчування та вітаміни і лікарня забезпечена даними препаратами. Іншого лікування, з огляду на стан хворого, не передбачено.

Прокурор, щодо клопотання адміністрації установи заперечував, в задоволені просив відмовити, зазначивши про те, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 не довів свій шлях на виправлення, неодноразово відмовлявся від надання йому медичних маніпуляцій- крапельниць. Тому враховуючи дані обставини, навіть наявність висновку комісії лікарів про стан його здоров`я, він не вбачає підстав для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

З`ясувавши думку учасників процесу, думку прокурора, засудженого судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

У відповідності до висновку № 3 від 13.02.2025 року лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно якого визначеного заключний діагноз: Новоутворення (рак) нижньої третини стравоходу Gx pT3c N1c M1 IV стадія, IV клінічна група. Метастази в надключичній лімфатичні вузли зліва, лімфатичні вузли середостіння, за очеревинні лімфатичні вузли. Дисфагія ІІІ ст.

Одноголосним рішенням комісії визначено, що наявні у ОСОБА_8 захворювання входять до переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою, визначених спільним наказом МОЗ України та міністерством юстиції України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10.05.2017 року та матеріали на засудженого можуть бути подані на розгляд суду.

Таким чином, судом встановлено, засуджений ОСОБА_8 під час відбуття покарання захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, а також те, що повний курс обстеження та лікування хворий може отримати лише в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. ст.7, 8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IVвизначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Нормами частини 1статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Так, в рішенні ЄСПЛ у справі "Коновальчук проти України" від 13.10.2016 року, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку держави Україна.

Таким чином, суд, дослідивши висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_8 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, оглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що подання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, ч. 1 п. 6 ст. 537 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання - задоволити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком від 23.07.2001 року Вінницьким апеляційним судом, у зв`язку з хворобою на підставі статті 84 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_9