Номер провадження: 11-сс/813/122/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000089 від внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_9 , накладено арешт на речі, вилучені 11.11.2024 в ході санкціонованого обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 3 за місцем фактичного здійснення підприємницької діяльності керівника ТОВ «УКРТРАНСЮГ» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що в цілях збереження слідів, засобів та одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення грошей, а також належного проведення відповідних експертиз слід накласти арешт.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник власник майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала винесена з суттєвими порушеннями норм КПК України.

Доводи обґрунтовує тим, що обшук було проведено не у приміщенні, які використовує ТОВ «Укртансюг», а в робочому кабінеті ФОП ОСОБА_8 .

Арештоване майно не відповідає критерія ст. 98 КПК України.

Мобільні телефони та ноутбук досі не оглянуті слідчим.

Прокурором не надано жодних доказів того, що вилучені грошові кошти набуті протиправним шляхом

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, повернути вилучене майно власнику майна.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст., для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000089 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.02.2024 на адресу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_11 за фактом підробки договорів купівлі-продажу транспортних засобів під час здійснення перереєстрації останніх на нового власника, що спричинило незаконне придбання права на майно заявника третіми особами та завдало матеріальної шкоди потерпілому, загальний розмір якої встановлюється.

За даними досудового розслідування встановлено, що 16.07.2019 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (надалі «Орендодавець») та ТОВ «УКРТРАНСЮГ» (код за ), в особі ОСОБА_10 (надалі «Орендар») було укладено договір оренди автомобіля № 02/07-2019, відповідно до змісту якого: «…в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове користування автомобіль, що визначений у цьому Договорі марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , вартість автомобіля 700 000 (сімсот тисяч) гривень, право власності на автомобіль, що орендується підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане ТСЦ 4841 16.07.2019». Відповідно до п.п. 4.2. відповідного договору, договір оренди діє до 16 липня 2024 року. Відповідно до п.п. 5.1. відповідного договору, орендна плата встановлюється в розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. за кожен місяць користування автомобілем, що орендується.

З метою забезпечення умов виконання вищевказаного договору, 16.07.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (надалі «Орендодавець») та ТОВ «УКРТРАНСЮГ» (код за ), в особі ОСОБА_10 (надалі «Орендар») було складено Акт приймання-передачі до договору оренди автомобіля №02/07-2019, відповідно до змісту якого орендар прийняв у строкове користування автомобіль марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Додатково встановлено, що 24.07.2019 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (надалі «Орендодавець») та ТОВ «УКРТРАНСЮГ» (код за ), в особі ОСОБА_10 (надалі «Орендар») було укладено договір оренди автомобіля № 03/07-2019, відповідно до змісту якого: «…в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове користування автомобіль, що визначений у цьому Договорі…марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , вартість автомобіля 700 000 (сімсот тисяч) гривень, право власності на автомобіль, що орендується підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане ТСЦ 4841 24.07.2019…». Відповідно до п.п. 4.2. відповідного договору, договір оренди діє до 24 липня 2024 року. Відповідно до п.п. 5.1. відповідного договору, орендна плата встановлюється в розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. за кожен місяць користування автомобілем, що орендується.

З метою забезпечення умов виконання вищевказаного договору, 24.07.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (надалі «Орендодавець») та ТОВ «УКРТРАНСЮГ» (код за ), в особі ОСОБА_10 (надалі «Орендар») було складено Акт приймання-передачі до договору оренди автомобіля №03/07-2019, відповідно до змісту якого орендар прийняв у строкове користування автомобіль марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вказані договори було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

Крім того, за вищевказаними договорами оренди транспортних засобів виникла заборгованість по сплаті оренди (станом на 01.12.2023 за договором № 02/07-2019 в розмірі 446 400 грн., за договором № 03/07-2019 в розмірі 350 900 грн.). Від виконання своїх зобов`язань ТОВ «УКРТРАНСЮГ» (код за ), в особі ОСОБА_10 відмовляється.

В подальшому, 10.10.2023 ОСОБА_11 , через застосунок «Дія» стало відомо про те, що автомобіль марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та автомобіль марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_3 йому більше не належать, оскільки у відповідному застосунку зникли свідоцтва про реєстрацію відповідних транспортних засобів.

12.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, слідчим у кримінальному провадженні здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходились у володінні посадових осіб ТЦС МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) №5141 м. Одеса, а саме до оригіналів документів, які слугували підставою для перереєстрації транспортних засобів марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

Так, згідно реєстраційної справи транспортного марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, номер кузова WMA06XZZ7EM639553 синього кольору 2013 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб було перереєстровано за громадянином ОСОБА_10 на підставі: Договору комісії № 7718/23/004463 від 25.08.2023, укладеного між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та нібито громадянином ОСОБА_11 ; Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7718/23/1/006901 від 25.08.2023; заяви № від 26.08.2023; Акту огляду реалізованого транспортного засобу №7718/23/004284 від 26.08.2023; Договору купівлі-продажу транспортного засобу №7718/23/004463 від 26.08.2023.

Згідно інформації, викладеній в копії Договору комісії №7718/23/004463 від 25.08.2023, укладеного між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та нібито громадянином ОСОБА_11 , 25.08.2023 ОСОБА_11 нібито було передано на комісію ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) ТЗ марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, номер кузова WMA06XZZ7EM639553 синього кольору 2013 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 . В подальшому, між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та громадянином ОСОБА_10 було укладено Договір купівлі-продажу ТЗ №7718/23/004463 від 26.08.2023, що стало підставою для подальшої реєстрації ТЗ марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, номер кузова НОМЕР_5 синього кольору 2013 року випуску за новим власником ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні ТСЦ 5141.

Крім того, згідно реєстраційної справи транспортного марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, номер кузова НОМЕР_6 синього кольору 2013 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , вказаний транспортний засіб було перереєстровано за громадянином ОСОБА_10 на підставі: Договору комісії № 7718/23/004464 від 25.08.2023, укладеного між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та нібито громадянином ОСОБА_11 ; Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7718/23/1/006902 від 25.08.2023; заяви № від 26.08.2023; Акту огляду реалізованого транспортного засобу №7718/23/004283 від 26.08.2023; Договору купівлі-продажу транспортного засобу №7718/23/004464 від 26.08.2023.

Згідно інформації, викладеній в копії Договору комісії №7718/23/004464 від 25.08.2023, укладеного між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та нібито громадянином ОСОБА_11 , 25.08.2023 ОСОБА_11 нібито було передано на комісію ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) ТЗ марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, номер кузова WMA06XZZ1EР052604 синього кольору 2013 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_3 . В подальшому, між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та громадянином ОСОБА_10 було укладено Договір купівлі-продажу ТЗ №7718/23/004464 від 26.08.2023, що стало підставою для подальшої реєстрації ТЗ марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, номер кузова НОМЕР_6 синього кольору 2013 року випуску за новим власником ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні ТСЦ 5141.

Так, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вих. №19-57300/18/24 від 21.08.2024, надану на запит в пор. ст. 93 КПК України: громадянин України ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 , останнього разу здійснив виїзд за межі території державного кордону України 09.03.2023 о 20 год 24 хв, без фактичного повернення на територію України станом на момент надання відповідної інформації (тобто, станом на 21.08.2024).

Вказаний факт унеможливлює фактичне здійснення перереєстрації транспортних засобів марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та укладання 25.08.2023 договорів комісії №7718/23/004463 від 25.08.2023, укладеного між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та нібито громадянином ОСОБА_11 , а також Договору комісії №7718/23/004464 від 25.08.2023, укладеного між ТОВ «ЮНІКАРС» (код за ) та нібито громадянином ОСОБА_11 .

З урахуванням встановлених обставин, в діях ряду невстановлених осіб, які здійснили незаконну перереєстрацію транспортних засобів марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та марки MAN, модель TGX 18.440, тип вантажний спеціальний сідловий тягач, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , які на праві власності належать ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачаються ознаки незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, що завдало матеріальної шкоди потерпілому, загальний розмір якої встановлюється, тобто ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В подальшому, з метою швидкого, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області надано доручення в порядку ст. 40 КПК України до Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо встановлення всіх осіб, що можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також можливі факти скоєння інших кримінальних правопорушень.

В ході виконання вказаного доручення, співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний керівник ТОВ «УКРТРАНСЮГ» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично веде свою підприємницьку діяльність за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 3.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 3, розташований об`єкт житлової нерухомості, який на праві приватної власності належить ПАТ «АГРОСПЕЦТРАНССЕРВІС», .

11 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси проведено обшук за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 3 за місцем фактичного здійснення підприємницької діяльності керівника ТОВ «УКРТРАНСЮГ» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- Договір №21/22-НТС/ж від 13.06.2022 Обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті всього на 3 арк.;

- Договір №24/22-НТС/ж від 13.06.2022 Обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті всього на 3 арк.;

- Копію паспорта громадянина України та картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2 арк.;

- аркуш паперу, на якому мається печатний текст з реєстраційними номерами транспортних засобів, в тому числі НОМЕР_1 , у наступній колонці новий р/н НОМЕР_8 , також НОМЕР_3 у наступній колонці новий р/н НОМЕР_9 ;

- копію паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 3 арк.;

- мобільний телефон марки Iphone 14 Pro Max в корпусі фіолетового кольору в чохлі чорного кольору з сім-карткою з номером НОМЕР_10 , ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_8 ;

- наказ №32-К про припинення трудового договору ОСОБА_13 на 1 арк.;

- наказ №13-К про припинення трудового договору ОСОБА_14 на 1 арк.;

- наказ №18-К про припинення трудового договору ОСОБА_15 на 1 арк.;

- табель обліку використання робочого часу на 1 арк.;

- табель обліку використання робочого часу на 1 арк.;

- наказ про припинення трудового договору ОСОБА_16 на 1 арк.;

- ноутбук в корпусі сірого кольору марки «Dell» s/n: 8av6 №42 із зарядним пристроєм;

- ноутбук в корпусі сірого кольору марки «ASUS» s/n: M9NOCX111130379 із зарядним пристроєм;

- ноутбук в корпусі сірого кольору марки «ASUS» s/n: JANOCXO2W99041A із зарядним пристроєм;

- системний блок комп`ютера в корпусі чорного кольору марки «Dell» s/n: CDMHWG2 з кабелем живлення;

- грошові кошти в загальній сумі 640 090 грн. (шістсот сорок тисяч дев`яносто гривень) та 1500 Євро (одна тисяча п`ятсот євро) наступними купюрами:

1. 85 (вісімдесят п`ять) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 42500 сорок дві тисячі п`ятсот) гривень;

2. 95 (дев`яносто п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) гривень (в сумі 9500 дев`ять тисяч п`ятсот) гривень;

3. 14 (чотирнадцять) купюр номіналом по 100 (сто) гривень (в сумі 1400 одна тисяча чотириста) гривень;

4. 36 (тридцять шість) купюр номіналом по 200 (двісті) гривень (в сумі 7200 сім тисяч двісті) гривень;

5. 54 (п`ятдесят чотири) купюри номіналом по 100 (сто) гривень (в сумі 5400 п`ять тисяч чотириста) гривень;

6. 42 (сорок дві) купюри номіналом по 200 (двісті) гривень (в сумі 8400 вісім тисяч чотириста) гривень;

7. 70 (сімдесят) купюр номіналом по 200 (двісті) гривень (в сумі 14000 чотирнадцять тисяч) гривень;

8. 100 (сто) купюр номіналом по 200 (двісті) гривень (в сумі 20 000 двадцять тисяч) гривень;

9. 100 (сто) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 50 000 п`ятдесят тисяч) гривень;

10. 100 (сто) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 50 000 п`ятдесят тисяч) гривень;

11. 100 (сто) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 50 000 п`ятдесят тисяч) гривень;

12. 100 (сто) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 50 000 п`ятдесят тисяч) гривень;

13. 100 (сто) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 50 000 п`ятдесят тисяч) гривень;

14. 100 (сто) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень (в сумі 50 000 п`ятдесят тисяч) гривень;

15. 26 (двадцять шість) купюр номіналом по 1000 (одна тисяча) гривень (в сумі 26 000 двадцять шість тисяч) гривень;

16. 200 (двісті) купюр номіналом по 1000 (одна тисяча) гривень (в сумі 200 000 двісті тисяч) гривень;

17. 7 (сім) купюр номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень (в сумі 350 триста п`ятдесят) гривень;

18. 17 (сімнадцять) купюр номіналом по 20 (двадцять) гривень (в сумі 340 триста сорок) гривень;

19. 30 (тридцять) купюр номіналом по 50 (п`ятдесят) Євро (в сумі 1500 одна тисяча п`ятсот) Євро.

11.11.2024 перелічені речі постановою слідчого визнано речовими доказами.

Виходячи із зазначених у клопотанні фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, наданих матеріалів, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, а також швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів.

Отже вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладання арешту на майно, є необхідним запобіжним заходом, передбаченим зазначеними нормами закону, оскільки у випадку приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна можуть настати негативні наслідки для здійснення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КК України.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що для розслідування цього кримінального провадження на даній стадії досудового слідства, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження саме в такому виді відповідатиме положенням кримінального процесуального закону.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі існують реальні підстави, для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження, а підставою для арешту майна, є те, що вилучені системний блок, ноутбуки, мобільний телефон необхідно для виконання призначеної у кримінальному провадженні судової комп`ютерно-технічної експертизи, з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку за фактичним місцем здійснення діяльності ТОВ «УКРТРАНСЮГ», речі та документи, то зазначене майно, може свідчити про можливий факт підробки договорів купівлі-продажу транспортних засобів під час здійснення перереєстрації останніх на нового власника, що спричинило незаконне придбання права на майно заявника третіми особами та завдало матеріальної шкоди потерпілому у кримінальному провадженні, а тому є важливими доказами можливого вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення.

Крім того, органом досудового розслідування, під час огляду мобільного телефону ОСОБА_8 виявлено телефонні дзвінки від ОСОБА_10 датовані 11.11.2024 о 07 год 50 хв, 07 год 56 хв, 08 год 00 хв,11 год 18 хв, 12 год 26 хв, що свідчить про постійний зв`язок між вказаними особами під час проведення обшуків за місцем мешкання ОСОБА_10 та здійснення господарської діяльності ТОВ «УКРТРАНСЮГ».

Також, під час обшуку, на столі (який зі слів ОСОБА_8 нібито використовується ним для здійснення діяльності ФОП « ОСОБА_8 ») виявлено аркуш паперу, на якому вказані державні номерні знаки ТЗ, які фактично вказані в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. Так, на вказаному аркуші у графі «г/н тягача» виявлено запис: д.н.з. НОМЕР_1 (який раніше було зареєстровано за потерпілим в особі ОСОБА_11 ) та у графі «Новый г/н» запис НОМЕР_8 (факт перереєстрації вказаного ТЗ на ОСОБА_10 ); у графі «г/н тягача» виявлено запис: д.н.з. НОМЕР_3 (який було зареєстровано за потерпілим в особі ОСОБА_11 ) та у графі «Новый г/н» запис НОМЕР_9 (перереєстрація вказаного ТЗ на ОСОБА_10 ), що свідчить про фактичну обізнаність ОСОБА_8 про факт використання вказаних ТЗ, належних ОСОБА_11 , співробітниками ТОВ «УКРТРАНСЮГ» та можливу причетність до незаконної перереєстрації відповідних транспортних засобів, або можливу причетність до укриття відповідних злочинних дій інших осіб.

Тож, під час огляду мобільного телефону ОСОБА_8 виявлено факт збереження мобільного телефону НОМЕР_13 під назвою « ОСОБА_17 3144», що відповідає д.н.з. ТЗ, в попередньому оформленого на ОСОБА_11 ; а також виявлено особисте листування між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Що стосується вилучених під час обшуку грошових коштів, колегія суддів приходить до переконання, що останні могли буті набуті внаслідок кримінально-протиправної діяльності, тому зазначені грошові кошти підлягають дослідженню на предмет встановлення законності їх походження.

Крім того, у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції прокурором долучена постанова від 07.02.2025 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000089 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2024 з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 5 ст. 190 КК України.

Також прокурором зазначено, що наразі у кримінально провадженні здійснюється ряд експертиз щодо вилученого майна на підтвердження чого ним долучено постанову від 03.01.2025 про призначення судової технічної експертизи документів та постанови від 29.11.2024 про призначення судових комп`ютерно-технічних експертиз, які проводяться по сьогоднішній день.

З огляду на вищевикладене, будь яких даних, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів суд не вбачає та стороною захисту надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ст. 174 КПК України).

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000089 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4