Справа №766/1877/25
н/п 1-кс/766/1257/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області

ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановила:

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, просить: зобов`язати уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за його заявою в інтересах майора ОСОБА_4 щодо вчинення посадовою особою (військовослужбовцем, працівником) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382КК України, а саме- умисне невиконання ухвали суду.

Обґрунтування скарги:

03 лютого 2025 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах майора ОСОБА_4 направив до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, - заяву про відкриття кримінального провадження (посвідчена копія з додатком та доказами направлення додана).

07 лютого 2025 року в телефонному режимі була отримана інформація про відмову у задоволенні заяви.

Підставами для звернення з вищезазначеною заявою стали наступні обставини: Майор ОСОБА_4 в період з 07.12.2022 по 20.08.2023 проходив військову службу на посаді старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділення боротьби з нелегальною міграцією відділу боротьби з транскордонною злочинністю головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (посвідчені копії витягів з наказів загону про зарахування та виключення зі списків особового складу додані).

За період військової служби майору ОСОБА_4 , так само, як і десяткам інших військовослужбовців, не виплачувалася в повному обсязі додаткова винагорода за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Херсонської області в збільшеному розмірі до 100 000 (ста тисяч) гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вказане змусило ОСОБА_4 звернутися до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав.

Скаржник зазначає, що жодним чином не вдаючись до суті цього спору, оскільки це відноситься до компетенції судів та не є предметом кримінального провадження, змушений одночасно повідомити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України, - умисне невиконання рішення (ухвали) суду службовою особою.

Вказана кримінальне правопорушення було вчинено працівником (військовослужбовцем) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 та, імовірно, із залученням обманним шляхом до вчинення злочину командира цієї військової частини.

Обставини вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі №420/3129/24 (копія додана), суд зобов`язав НОМЕР_1 прикордонний загін надати до суду «належним чином засвідчені копії (витяги з них) бойового наказу (бойове розпорядження), витягу з журналу бойових дій (вахтового журналу) та рапорта (донесення) командира НОМЕР_1 Прикордонного загону про участь ОСОБА_4 (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період 01.01.2023 по 20.08.2024».

Водночас, НОМЕР_1 прикордонний загін не виконав ухвалу суду в цій частині, надавши замість цього «довідку» від 12.12.2024 вих. No044/60385/24-вих (копія додана), в якій відмовився надати витребувані документи «з метою недопущення витоку інформації» із обмеженим доступом.

Згідно до частини 2 статті 382 КК України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Також, згідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення. що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за й межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, теза НОМЕР_1 прикордонного загону про те, що нібито ухвала суду не виконується «з метою недопущення витоку інформації із обмеженим доступом» завідома безпідставна, оскільки законодавство України не передбачає такої підстави невиконання рішення суду.

Більш того, розгляд вказаної справи здійснюється судом без виклику сторін, у зв`язку з чим жодна особа не присутня в судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи, а отже не може отримати до них доступ, а сама військова частина не була позбавлена права клопотатися перед судом про вжиття додаткових обмежень при доступі до витребуваних документів, зокрема про часткове знеособлення інформації у цих документах.

Вказане у цій заяві кримінальне правопорушення у вигляді невиконання ухвал суду про витребування доказів у справах щодо захисту прав військовослужбовців не є одиночним випадком, а частиною системного підходу ОСОБА_6 (та імовірно командиру НОМЕР_1 прикордонного загону) до порушення прав десятків військовослужбовців.

Найближчим часом будуть підготовлені та подані інші заяви про вчинення тотожних по суті кримінальних правопорушень.

При цьому, в умовах воєнного стану та триваючої повномасштабної агресії російської федерації проти України, президентом України ОСОБА_5 вживаються посилені заходи щодо захисту прав військовослужбовців, зокрема підписані відповідні закони, в тому числі ЗУ «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 08.10.2024 (щодо грошових виплат). №3995-ІХ, ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024р. №3621-ІХ (про захист права на поширення інформації військовослужбовцями), ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих KTIB України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб» від 06.09.2023 №3379-ІХ (про посилення соціального захисту військовослужбовців), також в Україні запроваджена посада Військового омбудсмена як «спеціалізованого» омбудсмену для посилення захисту прав військовослужбовців.

З огляду на спрямованість політики Держави на посилення захисту прав та інтересів військовослужбовців, переконаний, що свавілля, яке чиниться окремими посадовими особами НОМЕР_1 прикордонного загону на шкоду інтересам військовослужбовців не має залишатися без належного реагування та вжиття заходів.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи вказаному відділу направлялось повідомлення електронною поштою, яке доставлене.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого у судове засідання з розгляду скарги не перешкоджає розгляду скарги.

Мотивація суду.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, положення частини 1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідувати заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення.

Згідно приписів пункту 4 частини 5 ст.214 КПК України при внесенні відомостей до ЄРДР має бути зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлено з іншого джерела.

Скаржник звернувся із повідомленням про кримінальне правопорушення до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, в якій виклав конкретні обставини, що вказують на можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним Кодексом України, як умисне невиконання рішення суду.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

У повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення адвокат ОСОБА_3 виклав обставини кримінального правопорушення, вказав на існування об`єктивних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, а саме: надана ухвала суду, що є рішенням суду, яке підлягає виконанню, обґрунтував в чому полягає невиконання цього рішення. Вказані заявником обставини можуть бути перевірені тільки при досудовому розслідуванні, оскільки подія, спосіб та час кримінального правопорушення не можуть бути перевірені в інший спосіб.

Верховний Суд у своїй постанові №556/450/18 від 30 вересня 2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Оскільки в заяві про кримінальне правопорушення були викладені обставини, що вказують на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, і відомості за вказаним повідомленням не були внесені до ЄРДР, то уповноважену особу необхідно зобов`язати внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою.

Відповідно до частини першої ст.303 КПК України на досудовому провадженні серед інших можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстр досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити певну дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

За викладених у скарзі обставин, слідчий суддя вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Керуючись ст.214, п.1 ч.1 ст.303, ч.1 ст.307, ст.117 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням адвоката ОСОБА_3 від 25 січня 2025 року про вчинене кримінальне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1