Справа № 682/616/22
Провадження № 1-кп/682/16/2025
У Х В А Л А

19 лютого 2025 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Славута клопотання захисника про закриття кримінального провадження № 0000172 від 17.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене його захисником клопотання.

Прокурор щодо задоволення заявленого клопотання покладається на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду подав заяву про відсутність заперечень щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, подія вчинення якого мала місце 14 лютого 2022 року.

Так, 14.02.2022, близько 02:00 годин ночі, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного заволодіння чужим майном та власного збагачення, усвідомлюючи незаконність своїх дій, шляхом обману, під видуманим приводом повернення законно набутим мобільним телефоном потерпілим ОСОБА_6 , 2000 р.н., заволодів ноутбуком марки "ASUS" моделі "Х553М" вартістю 3300 грн., комп`ютерною мишкою марки "Modecom MC-M9" вартістю 106 грн., та сумкою для ноутбука марки "Dicota" моделі "Base XX" вартістю 3332,50 грн., що належали ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на загальну суму 3738,50 грн. В подальшому на власний розсуд розпорядився вищевказаним майном, а саме, ноутбуком марки "ASUS" моделі "Х553М", комп`ютерною мишкою марки "Modecom MC-M9", сумкою для ноутбука марки "Dicota" моделі "Base XX", які обернув на свою користь шляхом продажу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

З огляду на викладене, у даному кримінальному провадженні закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за № 734/3220/17.

В силу ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експерта в сумі 2745,92 грн.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Пунктом 14 ч. 1ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На підставі наведеного, враховуючи, що застава внесена заставодавцем не була звернена в дохід держави, а тому її розмір слід повернути заставодавцю.

Керуючись ст.ст.128, 284,288,314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 2745,92 грн.

Речові докази - ноутбук марки "ASUS" моделі "Х553М", комп`ютерну мишку марки "Modecom MC-M9", сумку для ноутбука марки "Dicota" моделі "Base XX", залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_6 .

Грошові кошти у розмірі 53680 грн. внесені в якості застави за ОСОБА_4 повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1