Справа № 522/1964/18
Провадження по справі № 1-кп/522/2255/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

25 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні№0000248 від 31.01.2018 на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Августівка Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26.01.2018 приблизно о 11:00 годині зустрівся із особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження (надалі ОСОБА 1), з яким вживав алкогольні напої.

Приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 разом із ОСОБОЮ 1 зайшли до кафе «Шу-Шу», яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 1-К та, підійшовши до барної стійки вказаного закладу, замовили у бармена ОСОБА_5 алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв у ОСОБИ 1 виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку. З вказаною метою ОСОБА 1 дістав зі своєї кишені балаклаву, яку він одягнув собі на голову, тим самим прикривши своє обличчя, після чого дістав з кишені предмет, зовні схожий на пістолет, а саме пневматичний пістолет з маркуванням «Makarov 60524759» та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, застосовуючи предмет, зовні схожий на пістолет, почав гучно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу оточуючих та погрожувати застосуванням вказаного предмета. Дії ОСОБИ 1 підбурював ОСОБА_3 , який в той момент також гучно висловлювався на адресу оточуючих громадян нецензурною лайкою, що супроводжувалось погрозами застосування насилля. Під час вказаних дій у приміщенні вказаного закладу перебувало приблизно 15 осіб, які сприйняли погрози ОСОБА_3 та ОСОБИ 1, як реальні та почали ховатись та вибігати на вулицю.

Вказані хуліганськії дії ОСОБА_3 та ОСОБИ 1 продовжувались протягом приблизно 10-15хвилин. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБУ 1 затримано співробітниками поліції на місці події.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив суд з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України закрити провадження на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 КПК України.

Оскільки прокурор, обвинувачений надали згоду на закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд вважає, що провадження у кримінальному провадження підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, що передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, відносилось до нетяжкого злочину.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відомості щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за інші злочини - відсутні

Таким чином, кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, за яке відповідно до ст. 49 КК України обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а саме п`ять роки з дня вчинення ним (26.01.2018) кримінального злочину, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Одночасно суд зауважує, що перебіг строку давності, передбачених ст. 49 КК України у кримінальному провадженні не зупинявся, у зв`язку з тим, що ухвала про оголошення ОСОБА_3 у розшук, судом була ухвалена 16.12.2024, тобто після закінчення (26.01.2023) строків давності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Цивільний позов по справі, - відсутній.

Судові витрати - відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, 314-316, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 , на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України.

Строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту сплив.

Речові докази: шапка (балаклава), - знищити.

Пневматичний пістолет, магазин, кобуру, кульки - підлягають спеціальній конфіскації.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 28.03.2025 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Головуючий суддя ОСОБА_6