Справа № 477/536/21
Провадження № 1-кп/488/133/25
У Х В А Л А

20.03.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого судді: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретаря: прокурора: обвинуваченого: захисника обвинуваченого адвоката:ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

при проведенні судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимий:

-06.07.2011 року Миколаївським районним судом за частиною 3 статті 187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі;

-22.09.2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі статті 81 КК України звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 2 місяці 23 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 9 частиною 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, яке мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений може переховуватись від суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого та свідків (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України).

Обвинувачений не заперечував проти вказаного клопотання.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання, просив суд змінити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Відповідно до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом. При цьому продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у частині 1 статті 177 КПК України. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо). Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії. Про наявність таких ризиків свідчать наступні обставини.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме умисних злочинів, в тому числі у скоєнні особливо тяжкого умисного злочину проти життя людини, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тобто тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим може спонукати його ухилитися від суду. На переконання суду, суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику та не може бути проігнорована.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, то обвинувачений, з урахуванням звинувачення його у вчиненні, у тому числі, насильницького злочину, може вдатись до заходів впливу на свідків з метою надання ними показів на його користь.

Колегія суду вважає також доведеним ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, так як обвинувачений неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, обвинувачується у вчиненні злочинів в період іспитового строку, що вказує на можливість продовження ним подібної поведінки.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає доведеним наявність вищевказаних ризиків і неможливість запобігти їм при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, а відповідно, до задоволення клопотання прокурора.

Також суд доходить про висновку про неможливість визначення у даному випадку застави у випадку внесення якої обвинувачений мав би був звільнений з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 34, 177, 178, 183, пунктом 4 частиною 3 статті 314, статтями 369-372, 392, пунктом 6 частиною 2 статті 412 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) діб, тобто не більше ніж до 18.05.2025 року включно. Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3