КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/5876/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1076/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005433 від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 .

Накладено арешт в межах кримінального провадження №0005433 від 20.12.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України на майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке виявлене та вилучене під час обшуку на місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , повний перелік якого зазначено в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що вилучені у ОСОБА_7 та його дружини - ОСОБА_9 грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна, на їх пошук і вилучення ухвала слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2024 дозвіл не надавала, тож майно має статус тимчасово вилученого.

Апелянт зазначає, що слідчі судді прийшли до хибного висновку про те, що технічний нагляд при розкраданні державних коштів під час капітального ремонту житлових будинків нібито здійснював ОСОБА_7 , хоча такого нагляду останній там не здійснював.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора про арешт майна не викликаючи його власників - ОСОБА_7 і його дружину, не надавши можливості їм надати відповідні докази щодо належності вилучених грошових коштів та джерел їх походження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання слідчого розглянуто слідчим суддею 13 вересня 2024 року без виклику власника майна ОСОБА_7 , копію повного тексту оскаржуваної ухвали ним не отримано, про ухвалу він дізнався 02.10.2024, а апеляційну скаргу подав до суду 07.10.2024, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005433 від 20.12.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 05.09.2024 у період часу з 07 год. 43 хв. по 11 год. 52 хв., на підставі ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2024 старшим слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки AppleiPhone, модель 12 ProMax, номер моделі MG913LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , мобільний телефон блакитного кольору в чохлі чорного кольору, в увімкненому стані, без пошкоджень, з кодом доступу у вигляді цифрового коду (357125), який ОСОБА_7 надав добровільно; документи з оригінальним підписом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме розрахунок на оплату на 1-му арк. №3-01/1123 від 01.02.2024 року, акт прийняття-передачі найманих послуг №3-1/11-23 на 1-му арк., контрольний лист документів на 1-му арк., страховий поліс на 1-му арк., наказ №02/23 на 1-му арк., кваліфікаційний сертифікат на 1-му арк., акт прийому-передачі лічильника від 04.11.2020 року на 1-му арк.; ноутбук марки Н/Р Asus, модель 11-r 000 ur, серійний номер 5CD5513NPZ, персональний номер N8J54EA/ABC, синього кольору, в справному та придатному стані, без пошкоджень та захисного ключа - пароля; ноутбук марки LENOVO IdeaPad 5 14IIL, модель 81YH, серійний номер MP1VL4DR, чорного кольору, в справному та увімкненому стані, без значних та видимих пошкоджень, з захисним кодом доступу у вигляді цифрового паролю (1), який ОСОБА_7 надав добровільно; ноутбук марки Asus, модель Х7564, серійний номер H4N0C[01V93914D, чорного кольору, в увімкненому стані, без захисних паролей, видимих пошкоджень, в комплектації з зарядним пристроєм; грошові кошти з наступним номіналом та номером, а саме номіналом по 100 Євро з наступними номерами: EB, EA, X5, S1, X3, S6, S8, N5, EB, EA1, EB, VA, NA, EB, N5, S2, S1, N8, VA, EA, EA, EA, VA, VA, VA, X1, S2, S9, EA, VA, VA, VA, VA, SA, EA, S1, L4, N8, EA, EB, VA, UD, SC, EA, SA, SD, SC7, EA, EA, RB, EA, WA, UB, EB6, RA5, EA, VA, EA, SC, RB, NA, EA, EA, EA, RB, номіналом по 50 Євро з наступними номерами: VA, WB, номіналом по 200 Євро з наступними номерами: UA, номіналом по 500 Євро з наступними номерами: U6, номіналом по 100 доларів США з наступними номерами: KL64650763D, HF73395230E, HB54136966H, KF390269287A, KF39069291A, KF39069292A, KF39069297A, KF39069291A, KF39069292A, KF39069293A, KF39069288A, HB506808662, KG04086756A, KD18608444A, KB36270523I, HL96997890E, KB25058665E, KB56407386D, HB00096234R, HB00096233R, HB00096232R, KC19551247A, KB43006855R, KB85449916M, HB46585671E, KB47349487K, HB21871123B, KF42695310A, KC09405998A, KL42892781E, HB25411608I, HB44291361R, HB86472197K, HC16651907B, KF77686465B, KB17032855D, HC16651906B, HE17437336B, KB68472613M, KB96345114H, KG40637765B, KB24035330K, KF0163877B, HB03553034C, KB15757066I, HA09030533A, HK45167622B, HB30226060N, HC29663982B, HE25080197B, HF72067675E, KB09247200E, HB37637239Q, KI35041550A, KB23976254E, KB79669486D, KF65188453B, KB93130463N, HE53370614A, KB69557017F, KB82037327H, HE09066148A, KB91424162F, HL55487111D, KB15279943I, KG20715657B, HG12087471A, HB720008777B, KH44691408A, KF11534621C, KB66400403N, KB42080037K, KB42080036K, KB42080035K, HC11449659B, KB43576448F, HL53366995G, KB23976253E, KJ27969928A, HK02871556C, KF97296901B, KF05724667A, KB2059922I, KB26592303J, MF59905768E, ME31150774C, HB91633391B, KB50104283K, KG43471580A, KK33396708B, KF39069289A, HF87286189E, KB11723969D, KE75009087A, HE95795335C, HH16683831A, KB56407385D, KB56407384D, KF39069290A, KE34608301A, LK58024967D, MB94171280Q, MB94171279Q, MB94171289Q, MB94171216Q, MB94171288Q, LE86689952C, PG52492409B, MK73525881A, LA77950245B, LB30050941L, LB82848611L, LL64369910H, LA40652133A, LG03763079B, MI07155576A, PF42088011K, PE96315782C, MH27000801A, PF65626010H, PF47336856C, PG51524271C, KB94291035C, MB54132708B, PB26627005M, PB50994096F, LF89764687G, MF09655492A, PB09692901A, LE12528704F, PL17102313A, PE10097352E, PE10097351E, PE10097350E, PE10097373E, PG79100714C, HB54636523N, AB1757424G, HB04737000I, HH95995770A, PA26717247B, PA26717246B, LA12785158A, LF98204945G, PA30544406B, LL46154911G, PB96212661N, PG79100724C, MJ6521092A, LE81319452C, MB57003366M, PB33928394M, PB42531668S, PB42531666S, PB42531667S, PL10819193G, PK17928249H, PK17928273H, PB42531685S, PL10819186Q, PL10819190Q, PG76642517C, LF23196525C, MD51203807A, MB21296143F, PE34317194B, MB08560867A, LG29112678E, LG07568517B, PG71498981B, PB82502382L, ML85588692E, PA62988888A, PH31957377B, PF04293170H, PG67762658B, MB71461963F, PF12085727F, PL48058907J, LG53724944B, PL94586690P, PL94586693P, PL94586696P, PL94586697P, PL94586699P, PG72330358B, PG72330361B, LF59638390E, LL08375905F, PL94586669P, LB82848683L, LB12373275W, ML69393502B, LD37415402C, ME39496327A, LG53882596D, PB94299084K, PB36103136M, PK35771495I, PK35771500I, PB33020963I, PL94586673P, PL94586672P, PL94586671P, HA04489229B, KB76948834K, KJ10472816A, HB88740357K, KB48984403R, HB47299216A, KL85706971D, HC12492098B, KB69435590R, KB59131425G, PB82252620N, PB82252621N, PB69730004J, PG75570780C, PG75570781C, PF12094264J, PL10819187G, PL10819181G, PL10819182Q, PL10819176Q, PG75570713C, PB91082152I, KB77486245B, HE24753812D, KB6694497D, HF64256078E, HF41740565F, KL07911986B, KB43576447F, PB48624996A, PF35340421K, PF59717618G, PB53175700I, LF416035969G, загальною сумою 23 800 доларів США, купюри номіналом по 1000 гривень з наступними номерами: ГР1393622, БЛ7514570, ГС8770207, АР3473952, загальною сумою 4 000 гривень.

06.09.2024 постановою слідчого Броварського РУП ГУНП в Київській області вилучені під час обшуку предмети та документи визнано речовими доказами.

13.09.2024 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області задоволено клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке виявлене та вилучене під час обшуку на місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , повний перелік якого зазначено в резолютивній частині ухвали.

Слідчий суддя, виходив з того, що вищевказані речові докази (речі та документи) можуть містити інформацію з приводу вчиненого кримінального правопорушення та осіб причетних до його вчинення, а також, вони можуть мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження та прийняття процесуального рішення в ньому, а відтак наявні підстави для їх арешту з метою призначення відповідних експертних досліджень, зокрема з метою відновлення видалених файлів; збереження грошових коштів набутих кримінально протиправним шляхом та забезпечення подальшого відшкодування завданої шкоди, збереження речових доказів, недопущення приховування, пошкодження, псування та знищення, настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Приписами ч. 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Положення ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду уповноважують слідчого, прокурора оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, такі речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, до матеріалів клопотання долучена постанова слідчого Броварського РУП ГУНП в Київській області від 06 вересня 2024 року про визнання речових доказів у кримінальному провадженні № 0005433 від 20.12.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, вилучене під час обшуку, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання апелянта на невідповідність вилученого майна критеріям речових доказів, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_11

Судді:

ОСОБА_12 ____________ ОСОБА_13____________