Справа № 216/2077/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року суддя Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в ОСОБА_1

розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2025 року кримінальне провадження 216/2077/17 після розгляду заяви про самовідвід передано судді ОСОБА_1 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до Протоколу про повторний автоматизований розподіл справ між суддями від 21.10.2021 року з розгляду справи 216/2077/17 стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вилучено суддю ОСОБА_5 та замінено суддею ОСОБА_1 . Підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи вказано: відвід судді ОСОБА_5 .

21.10.2021 року головуючий суддя ОСОБА_5 , який розглядав справу одноособово, заявив собі самовідвід, оскільки в поєднаній справі приймав участь в якості слідчого судді. В порушення вимог ст.75,80,81 КПК України заява про самовідвід судді не була передана для розгляду іншому судді, а вирішена суддею ОСОБА_5 , тобто суддею, який розглядав справу.

10.12.2021 разом із заявою матеріали справи повернуто до канцелярії, в котре зазначено керівнику апарату на формування складу суду в передбачений кримінально процесуальним законом порядок .

13 січня 2022 року від в.о. голови Верховного Суду ОСОБА_6 надійшов лист на звернення судді ОСОБА_1 щодо порядку вирішення самовідводу та подальшого формування складу суду , де вказано на те, що в ч.1 ст.81 КПК України закріплено, що у разі заявлення відводу слідчому судді чи судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановлено частиною 3 ст.35 КПК України.. Порядок розгляду заяви про самовідвід судді/ слідчого судді аналогічний порядку розгляду заяви про відвід судді/слідчого судді.

24 листопада 2022 на звернення керівника апарату Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 , від голови Ради суддів України ОСОБА_8 надійшов лист де вказано на те, що ухвала судді від 21.10.2021 про розгляд своєї ж заяви про самовідвід містить ознаки невідповідності процесуальним нормам.

27.10.21, 10.12.2021,14.12.2022, 22.02.2022, 23.05.2022, 28.04.2023, 1.07.2024 суддею ОСОБА_1 були направлені листи на адресу керівника апарату Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 з вимогою виконати вимоги кримінального процесуального закону та здійснити автоматизований розподіл заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід відповідно до вимог ст. 81, 35 КПК України , про що неодноразово було вказано в листуванні Верховним судом та Радою суддів України.

Однак, протягом чотирьох років, керівником апарату ігноруються вимоги закону, кримінальне провадження за його усним розпорядженням зберігається в канцелярії суду, а склад суду для вирішення самовідводу не визначено.

7.01.2025 та 5.02.2025 року суддя ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду з листом про надання методичної допомоги в рамках повноважень наданих апеляційним судом ст.27 ч.1 п.3 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів".

11.02.2025 року надійшла відповідь заступника голови Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_9 , в якій вказано на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини | основоположних спобод гарантовано кожному право на справедливий | публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або (встановить (обгрунтованість (будь-якого (висунутого (проти |нього кримінального обвинувачення. Термін «суд, встановлений законом» стосується не тільки правових підстав самого існування але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а також складу суду в кожній справі (рішення ЄСПЛ у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Бускаріні та інші проти СанМарино»). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 319 КПК судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі судлів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. Відвід (самовідвід) судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь. Такі обставини визначені у статтях 75, 16 КПК і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КИЮ), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (ч. 2 ст. 80 КПК). Стаття 81 КПК вказує на порядок вирішення питання про відвід судді, який відрізняється залежно від складу суду, що розглядає справу: У разі заявлення відводу слідчому судді або судлі, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 єт. 35 цього Жодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад. суду (ч. 2.ст. 81 КПК). Аналіз вказаних норм КПК України дає підстави для висновку, що Кик України не передбачено розгляду самостійно слідчим судлею чи суддею, який здійснює судове провадження одидособово, питания про його самовідвід. У разі подання заяви про самовідвід слідчим суддею або сулдею, який здійснює провадження одноособово, розгляд його заяви про самовідвід здійснює інший суддя, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.Статею 412 КПК України, передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, зокрема, якщо. судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

На невідповідність, порядку розгляду заяви про самовідвід без передачі для вирішення іншому судді, нормам кримінально процесуального закону, вказали в своїх відповідях голова Верховного Суду ОСОБА_10 , Голова Ради суддів України ОСОБА_11 , заступник голови Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_12 .

Після отримання беззаперечних роз`яснень щодо порушення вимог кримінального процесуального закону, порядку розгляду заяви про самовідвід, та необхідності виконати норми кримінального процесуального кодексу, керівник апарату Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_13 , не вжив ніяких заходів для усунення порушень кримінально процесуального закону, визначення складу суду, відповідно до вимог ст.81, 35 КПК України для розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 іншим суддею.

Так, відповідно до абз 2 п.2.3.20. Положення про автоматизовану систему документообігу суду , в ідмова судді від отримання розподіленої в установленому порядку судової справи не допускається. Однак відповідно до Розділу І. Загальні положення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, це Положення розроблено відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінального процесуального кодексу України.

Порядок вирішення питання про відвід в кримінальному провадженні чіткий та безальтернативний, регулюється ст. 81 КПК України: у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Також слід враховувати питання внутрішньої організації ( справа «П`єрсак», п. 30 (d) і «A.K. проти Ліхтенштеи?ну», №38191/12, п. 67, 09 липня 2015 року), та існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід суддів, є однаково важливим фактором. Такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві (див. справу «Мікалеф», цитовану вище, § 99, і «Межраніч проти Хорватії», № 71615/01, § 27, 15 липня 2005 року). Таким чином, будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід (див.«Кастілло Альгар проти Іспанії», 28 жовтня 1998 року, п. 45, Звіти про судові рішення та рішення 1998 VIII)».У справі «Михайлова проти України» (рішення від 06 березня 2018 року, заява №10644/08) ЄСПЛ також зазначив: Суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховувались особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП], заява № 29369/10, п. 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, п. 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або,іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, щовоно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78)».

Дані обставини суд вважає вагомим та такими, що дозволяє суду застосувати свої дискреційні повноваження та перейти до розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 іншим суддею цього ж суду, таким чином уникнути постановляння судового рішення незаконним складом суду, у зв`язку з усуненням судді ОСОБА_5 , від розгляду справи в порядок не передбачений кримінально процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.8, 9, 35,81 КПК УКраїни,

П О С Т А Н О В И В :

Перейти в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України до розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 .

Судове засідання призначити на 13.05го 19.02.2025 в залі №6, про що повідомити участників судового провадження, суддю ОСОБА_5

Суддя ОСОБА_15