Справа № 303/855/25
Провадження № 1-кс/303/189/25
У Х В А Л А

03 березня 2025 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесене 14.01.2025 року до ЄРДР № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесене 14.01.2025 року до ЄРДР № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту, шляхом заборони користування та розпорядження на виявлені та вилучені 02.02.2025 року в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі та предмети, а саме: транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в середині січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи в межах Берегівського району Закарпатської області, який є прикордонним районом та межує із кордоном Угорщини, маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, із якими узгодив план спільних дій та участь на кожному етапі незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон.

02 лютого 2025 року стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Разом з тим, 02.02.2025 року в період з 00 год. 02 хв. по 00 год. 15 хв., відповідно до положень ст. 237 КПК України, на підставі наданої письмової згоди громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у зв`язку із наявністю невідкладної необхідності, що було пов`язано з метою відшукання, збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні було проведено огляд іншого володіння особи, а саме транспортного засобу марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 на

Ст. 2 із 6

якому громадянин ОСОБА_6 транспортував ОСОБА_8 із залізничної станції «Мукачево», що по вул. Вокзальній, 3 в м.Мукачево до будинку № 29 на пл. Кирила і Мефодія, в ході якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вказані вище матеріальні об`єкти (транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) відповідно до ст. 167 та ч. 1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку, 03.02.2025 року постановою слідчого визнані речовими доказами, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, так як транспортний засіб використовувався ОСОБА_6 , як засіб прихованого переміщення осіб до місця подальшого переховування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування необхідно накласти арешт на вказані речі, вилучені в ході обшуку, з метою збереження речових доказів.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна була повідомленою належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 у суд не з`явився, подав суду клопотання про відкладення судового засідання на інший день та час, у зв`язку з неможливістю прибути до суду, оскільки у цей же час у Закарпатському апеляційному суді розглядається за його участю апеляційна скарга на ухвалу про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , інтереси якого він захищає.

Згідно положення ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з вказаним положенням закону, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду даного клопотання.

Разом з тим, 25 лютого 2025 року від адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_4 до суду надійшло письмове заперечення на клопотання про арешт майна, на підставі якого просив в задоволенні клопотання про накладення арешту, а саме заборони користування та розпорядження транспортного засобу марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований на громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити, мотивуючи наступним.

Слідчим відділом Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0000085 від 14.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 02.02.2025 року стороною обвинувачення, повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. 02 лютого 2025 року в період часу з 00.02 по 00.15 год. на підставі наданої письмової згоди ОСОБА_4 , було проведено огляд іншого володіння особи, а саме транспортного засобу марки «Renault» модель «Logan»,

Ст. 3 із 6

номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Вищевказане майно, що було вилучено під час проведення огляду, підпадає під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, так як є засобом, який використовувався ОСОБА_6 , як засіб прихованого переміщення осіб до місця подальшого переховування, а тому є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Однак факт наявності постанови про визнання речовим доказом не є ключовим фактором, оскільки виходячи з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання майна речовим доказом. Як свідчить дане клопотання про арешт майна, то таке подане у порушення вимог КПК України, оскільки не містить: правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного або третіх осіб. Крім того, у клопотанні є відсутніми докази, що арештоване майно містить на собі докази вчинення кримінального правопорушення, або сліди чи інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Разом із тим, згідно відмітки Мукачівського міськрайонного суду на клопотанні про накладення арешту на вилучене майно, є відмітка про прийняття даного клопотання, а саме 14 лютого 2025 року, що саме по собі породжує порушення чинних кримінально-процесуальних норм, а саме ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно якої клопотання про арешт майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше мано має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання та заперечення, слідчий суддя прийшов до наступного.

Із повідомлення про підозру від 02 лютого 2025 року вбачається, що 02 лютого 2025 року слідчим СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області повідомлено підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме, - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.02.2025 року, старшим слідчим СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області в результаті невідкладеного огляду іншого володіння особи, в період часу з 00 год. 02 хв. по 00 год. 15 хв. 02 лютого 2025 року проведено огляд транспортного засобу марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання предмету речовим доказом по кримінальному провадженню від 03 лютого 2025 року, вилучені в ході огляду місця події від 02.02.2025 року транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000085 від 14.01.2025 року.

Ст. 4 із 6

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна фізична має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених

законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За ч. 1 та ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні

Ст. 5 із 6

факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, за ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як свідчить клопотання про арешт майна, то таке не містить доказів того, що транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , мають значення для кримінального провадження, яке внесене 14.01.2025 року до ЄРДР № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках якого вони вилучені, як і не містить відомостей, які доводять наявність ризиків можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення або відчуження. В той же час, прокурор до суду не з`явився та не надав суду доказів, що не зважаючи на тривалий час, протягом якого зазначене майно перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування, стороною обвинувачення з об`єктивних причин не були вчинені всі дії, спрямовані на збирання фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою чого на вказаний транспортний засіб необхідно накласти арешт.

Також вилучення у власника ОСОБА_4 , яка не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, цього майна, може призвести до порушення встановлених ст.41 Конституції України його прав щодо вільного володіння, користування та розпорядження ним своїм майном та/або спричини для нього певні негативні наслідки.

Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, тимчасово вилучено у власника 02 лютого 2025 року, про що свідчить протокол огляду від 02 лютого 2025 року, однак згідно відмітки на клопотанні із Вих.№3464 від 14.02.2025 року та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, дане клопотання надійшло до суду 14 лютого

Ст. 6 із 6

2025 року, що породжує обов`язок для сторони кримінального провадження, яка утримує майно, повернути майно, яке перебуває у її володінні.

Тому з метою недопущення непомірного втручання у законне право власності особи, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесене 14.01.2025 року до ЄРДР № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб марки «Renault» модель «Logan», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1