Справа № 308/2327/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/583/24 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без світи, офіційно не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 /два/ роки.

Згідно із ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покладено нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Роз`яснено ОСОБА_7 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обирався.

Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2023 року, - скасовано.

Речові докази по справі:

- грошові кошти в розмірі 100 Євро, а саме: 2 купюри номіналом 50 Євро з серійними номерами RE, WB, - конфіскувати в дохід держави;

- один диск «DVD-R, із написом «Verbation», з відеофайлом, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 27.11.2023 року близько 11 год. 15 хв., перебуваючи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Дружба)», пасажирський напрямок, НОМЕР_1 прикордонного загону на в`їзд до України, що розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп, вул. Героїв Майдану, 3, достовірно знаючи, що головний-сержант ОСОБА_8 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуває у прикордонному наряді «Перевірка документів - виїзд», а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд за межі України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав останній неправомірну вигоду у розмірі 100 Євро (відповідно до офіційних даних НБУ станом на 27.11.2023 становило 3 935,80 грн.), за сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України на в`їзд до Україну без відмітки (печатки) у паспорті про «Виїзд» з території України.

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст.369 КК України, а саме: надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і доведеність вини, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 вказав, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить постановити новий вирок суду, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Вказує, що існує заборона на звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження особи за корупційне кримінальне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений та захисник належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від них не надходило.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 369 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюються і апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 переглядається в межах доводів апеляційної скарги, зокрема щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Так, суд першої інстанції, призначив покарання ОСОБА_7 у виді вигляді 2 (двох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1. 76 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КГІК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

За приписами ч. 1 п. 2 ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому рішення суду має бути належним чином мотивоване.

При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Висновки суду з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Встановлено, що вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, проте відповідно до примітки ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України відноситься до корупційних кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на викладене, існує заборона на звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження особи за корупційне кримінальне правопорушення.

Враховуючи вказані порушення, допущені судом при винесені вироку, колегія суддів приходить до переконання, що суд при винесенні вироку безпідставно застосував норми ст. 75 КК України, відтак допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність і обґрунтованість ухваленого в кримінальному провадженні судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 КК України, в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді