КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/7528/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженого слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, а тому такою, що підлягає скасуванню. Так, адвокат зазначає, що у провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_9 знаходилось клопотання слідчого в ОВС З відділу СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000608 від 21 липня 2023 року, за підозрою: ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 161 та ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України, за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України, за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України, за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2 КК України, за підозрою ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 161 КК України, за підозрою ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, частині 3 ст. 161 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про продовження строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 6 червня 2024 року у справі № 760/12518/24 задоволено клопотання слідчого в ОВС 3 відділу СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 та ухвалено продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 21 липня 2023 року до 6-ти (шести) місяців, тобто до 12 вересня 2024 року.Разом з тим, під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_7 усно заявив клопотання слідчому судді з проханням забезпечити йому право на захист шляхом забезпечення його безоплатною правничою допомогою, що підтверджується Журналом судового засідання від 6 червня 2024 року. Однак, слідчим суддею клопотання було проігноровано, судове засідання продовжено, підозрюваного не було забезпечено безоплатною правничою допомогою. На повторне клопотання підозрюваного також було відмовлено протокольно. За таких обставин адвокат вважає, що було порушено право підозрюваного на захист.

Суддя ОСОБА_9 має стаж роботи на посаді судді понад 10 років, що свідчить про обізнаність вказаного судді нормам чинного законодавства та наявності прямого умислу у вчиненні, вказаних вище, протиправних дій, направлених на незаконне позбавлення підозрюваного права на захист, тобто, суддя ОСОБА_9 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. За таких обставин адвокат вважає, що у діях слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, які полягають у недопущенні захисника підозрюваному, тобто грубому порушенні права підозрюваного на захист.

З огляду на викладене, вказана ухвала слідчого судді винесена незаконно та підлягає скасуванню.

На апеляційну скаргу захисника заступником керівника Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_25 подані заперечення, в яких ОСОБА_26 просить залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечення обґрунтовані тим, що ТУ ДБР, розташованим у місті Києві, в межах компетенції розглянуто звернення 7 жовтня 2024 року щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими суддями Солом`янського районного суду м. Києва.З посиланням на положення ст. 214 КПК України, практику Верховного Суду, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, у запереченнях зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За результатами розгляду заяви адвокат ОСОБА_6 листом від 31 жовтня 2024 року № 11103зкп/к/11-03-17851/24 поінформований, що відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, оскільки у ній не встановлено об`єктивних обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину особами, досудове розслідування щодо яких відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України здійснюється слідчими Державного бюро розслідувань.

Адвокат ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про день. час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції подав клопотання про проведення апеляційного розгляду в режимі відеоконференцзв`язку, однак, у встановлений час на відеоконференцзв`язок не вийшов.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Будь-яких заяв та клопотань вказані особи до суду апеляційної інстанції не подали.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

З матеріалів судового провадження встановлено, що вони містять заяву адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 7 жовтня 2024 року, адресовану ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, про вчинення суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, в якій, виклавши обставини, які, на його думку свідчать про обставини вчинення вказаним суддею кримінального правопорушення, просив невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкритті кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування, надати витяг з ЄРДР, повідомити про результати розгляду даної заяви у встановлений законом строк.

Заява зареєстрована відповідальною особою органу досудового розслідування 8 жовтня 2024 року, що підтверджується копією заяви з відміткою, долученою до матеріалів скарги (ас. 70).

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення на підставі поданої заяви не були внесені до ЄРДР, 22 жовтня 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, що розташоване у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій скаржник просив суд визнати бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у місті Києві та зобов`язати її внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , від 7 жовтня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що з матеріалів скарги вбачається, що заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно вчинення слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.Водночас заява адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній справі та не є повідомленням про злочини, які підслідні ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження, і не містить конкретних даних про вчинення зазначеною особою кримінального правопорушення.

З посиланням на положення статей 126, 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав про те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №8-рп/2011 від 12 липня 2011 року, в якому, поміж іншого, зазначено, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами. Отже, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається.Можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення суддів до кримінальної відповідальності.

З огляду на встановлені обставини, не оцінюючи обґрунтованість заяви від 7 жовтня 2024 року на предмет наявності ознак складу злочину, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність відомостей, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, як обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 ст. 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 ст. 214 КПК).

Зазначена процедура свідчить про наявність певних критеріїв для віднесення викладеної у повідомленні про кримінальне правопорушення інформації та обставин, які можуть свідчити або не свідчити про вчинення кримінальних правопорушення, внаслідок чого вирішується питання внесення чи невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів приймає до уваги, що згідно з наявними у матеріалах справи даними, 31 жовтня 2024 року на адресу адвоката ОСОБА_6 ТУ ДБР, розташоване у м. Києві, направлена відповідь, за змістом якої за результатами розгляду поданої заяви обставин, що можуть свідчити про вчинення вказаними адвокатом особами кримінального правопорушення не встановлено, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні (ас.78-79).

Окрім того, колегія суддів враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Зі змісту заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він висловлює свою незгоду з процесуальними діями і рішеннями судді ОСОБА_9 , які пов`язані з вирішенням питань в рамках іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та інших осіб, що знайшло своє відображення у матеріалах судового провадження, і така незгода ґрунтується на суб`єктивній оцінці адвокатом ОСОБА_6 , його ставлення до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин. Будь-яких даних про те, що ухвала, постановлена слідчим суддею ОСОБА_9 , з якою не погоджується адвокат ОСОБА_6 , переглянута компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені, заява не містить.

З огляду на те, що заява адвоката ОСОБА_6 не може слугувати механізмом для притягнення до відповідальності судді у разі прийняття ним рішень, які не задовольняють ту чи іншу особу, колегія суддів доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, є непереконливими.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів бездіяльності слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 7 жовтня 2024 року.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4