Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1433/25
Провадження №: 1-кс/332/103/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , заінтересованої особи щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання та додані до нього матеріали слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від «17» лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вищевказаним клопотанням. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 17 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2025 у період часу з 00:00 години до 01:50 годину, невстановлена особа, на проїзній частині по вул. Перспективній в м. Запоріжжя, навпроти буд. №52-А, який відноситься до вул. Павлокічкаська в м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрала 150 м мідного кабелю МФ85, який належить КП "ЗапорожЕлектроТранс", чим завдала вказаному підприємству матеріальний збиток.

Під час проведення подальшого досудового розслідування, у тому числі на підставі матеріалів виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України, було встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

02.04.2025 з 08:24 години по 09:26 годину, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступне:

1) мобільний телефон марки «РОСО» в корпусі синього кольору (поміщено до спецпакету № RIC2169317).

02.04.2025 вищевказане вилучене майно було визнано речовим доказом та визначено місце його зберігання.

На теперішній час в органу досудового розслідування є необхідність у збереженні вищезазначених речових доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні. За таких підстав, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий підтримав клопотання надав пояснення аналогічним які вказані у клопотанні.

Заінтересована особа щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна - ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечував обґрунтовуючи тим, що мобільний телефон марки «РОСО» в корпусі синього кольору належить його дитині, а не йому.

Прокурор наголосив, що мобільний телефон марки «РОСО» в корпусі синього кольору відносно якого наразі вирішується питання про накладення арешту був вилучений саме у ОСОБА_5 і який в момент вилучення мобільного телефону зазначив, що це його мобільний телефон.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтями 85, 86 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000101 від 17.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 02.04.2025 року речі, які вилучені під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «РОСО» в корпусі синього кольору (поміщено до спецпакету № RIC2169317) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні№ 0000101 від 17.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Аналізуючи докази надані органом досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що дані речі в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого за погодженням з прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167,170, 237 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від «17» лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучене під час проведення обшуку 02.04.2025 з 08:24 години по 09:26 години за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на майно, а саме:

1) мобільний телефон марки «РОСО» в корпусі синього кольору (поміщено до спецпакету № RIC2169317).

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору та заінтересованій особі щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна, роз`яснивши останньому його право звернутися з клопотанням про скасування арешту майна у відповідності до ст.174 КПК України..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1