КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7599/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , з кожним з яких встановлено відеоконфернцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 18 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьку, громадянина України, не одруженого, який не працює, проживає адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність виконати вимоги ст. 290 КПК України, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з наведеним слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала постановлена поза межами строків досудового розслідування, неповноважним складом суду, а також постановлена з порушенням вимог КПК України і законодавства щодо територіальної юрисдикції та правил підслідності. Крім того, захисник стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необґрунтованою. При цьому автор апеляції запевняє, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КГІК України, як і не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Далі в апеляційній скарзі захисник наголошує, що працівниками поліції порушуються вимоги Європейської конвенції з прав людини та Міжнародної конвенції про ліквідацію всіх форм расової дискримінації - конвенції ООН, прийнятої Генеральною Асамблеєю 21 грудня 1965 року і яка набула чинності 04 січня 1969 року.

Зокрема, апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання стороною захисту неодноразово зверталась увага слідчого судді, що ОСОБА_8 зазнав фізичного насильства у Київському слідчому ізоляторі через його расову належність одразу після того, як прибув до цієї установи місця ув`язнення.

На підтвердження вищевикладеного, як вказує захисник, органом досудового розслідування були застосовані до ОСОБА_8 заходи безпеки і він був переведений за ініціативою слідства до Ізолятора тимчасового тримання, який знаходиться на вулиці Ремонтній в місті Києві. При цьому автор апеляції відмічає, що в період перебування в ІТТ оперативними працівниками, які супроводжують вказане кримінальне провадження, до ОСОБА_8 були висунуті вимоги, згідно з якими він повинен був підтвердити та визнати всі факти, які викладені в повідомленні про підозру, а у разі невиконання цих вимог останньому пригрозили відмінити заходи безпеки і повернути його в ту ж саму камеру до расистів. В подальшому, як запевняє апелянт, так і відбулося, незважаючи на той факт, що в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року було зафіксовано факт застосування заходів безпеки до ОСОБА_8 , однак через три місяці після постановлення вказаної ухвали підозрюваний був повернутий до Київського слідчого ізолятору, де до нього знову неодноразово було застосоване фізичне насильство.

На думку сторони захисту, утримання ОСОБА_8 в ІТТ під загрозою повернення до Київського слідчого ізолятору мають ознаки дискримінації, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні».

До того ж, апелянт вважає, що слідчим суддею безпідставно не визначено ОСОБА_8 розмір застави.

Також автор апеляції зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурораОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУ НП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000953, відомості про яке були внесені 15 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305; ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

19 грудня 2023 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_8 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України і того ж числа йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

20 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після цього ухвалами слідчих суддів Голосіївського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 неодноразово продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

29 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до дев`яти місяців, тобто до 19 вересня 2024 року включно.

11 вересня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

Крім того, 11 вересня 2024 року підозрюваним у цьому кримінальному провадженні та їхнім захисника було повідомлено про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також розпочався процес ознайомлення із матеріалами провадження сторонами кримінального провадження.

16 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою до 17 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

08 листопада 2024 року (клопотання датоване 04 листопада 2024 року) слідчий СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивовано тим, що на даний час у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, та, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

12 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено частково і ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 18 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам апелянта, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

В свою чергу, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків й інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, посилання автора апеляції на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри та на відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід визнати безпідставними.

В сукупності із обставинами, які приведені вище, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які звернута увага в апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги приведені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 18 грудня 2024 року включно, тобто на час виконання на стадії досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України, і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень п. п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши також і те, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів, а тому доводи захисника про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі і порушення правил підсудності, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Разом з тим, колегія судді вважає за необхідне зобов`язати прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000953 від 15 грудня 2022 року здійснити перевірку доводів захисника ОСОБА_7 , викладених в його апеляційній скарзі стосовно порушень Європейської конвенції з прав людини та Міжнародної конвенції про ліквідацію всіх форм расової дискримінації - конвенції ООН, прийнятої Генеральною Асамблеєю 21 грудня 1965 року і яка набула чинності 04 січня 1969 року, а також забезпечити належний прокурорський нагляд за додержанням конституційних прав ОСОБА_8 в місцях утримання під вартою. При цьому колегія суддів звертає увагу сторони захисту на можливість звернутися зі скаргою в порядку ч. 6 ст. 206 КПК України до слідчого судді суду першої інстанції, який по закону наділений виключними повноваженнями щодо розгляду таких скарг, у разі, якщо уповноваженими органами державної влади не будуть вжиті необхідні заходи для забезпечення безпеки підозрюваного ОСОБА_8 згідно із законодавством.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 18 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Зобов`язати прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000953 від 15 грудня 2022 року здійснити перевірку доводів захисника ОСОБА_7 , викладених в його апеляційній скарзі стосовно порушень Європейської конвенції з прав людини та Міжнародної конвенції про ліквідацію всіх форм расової дискримінації - конвенції ООН, прийнятої Генеральною Асамблеєю 21 грудня 1965 року і яка набула чинності 04 січня 1969 року, а також забезпечити належний прокурорський нагляд за додержанням конституційних прав ОСОБА_8 в місцях утримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4