ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/790/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0002844 від 24.07.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осіївка

Бершадського району Вінницької області, громадянина

України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисник ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

представник потерпілої ОСОБА_12 ,

законні представники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

потерпіла ОСОБА_15 ,

встановив:

І. Формулювання висунутого обвинувачення, визнаного судом доведеним

За результатами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 23 липня 2023 року, приблизно о 20-ій год., перебував у парку Партизанської слави, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 47, спільно з раніше знайомою ОСОБА_16 та неповнолітньою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими розпивав алкогольні напої та проводили дозвілля.

У подальшому, цього ж дня, приблизно о 21-ій год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_15 попрямували по території в парку Партизанської слави, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 47, у бік вул. Харківське шосе, а саме до місця проживання ОСОБА_15 , де у ОСОБА_7 раптово виник умисел вчинити дії сексуального характеру, що посягають на статеву недоторканість неповнолітньої ОСОБА_15 , пов`язані із вагінальним та оральним проникненням, з використанням геніталій, при цьому також достовірно розуміючи, що на момент вчинення злочину потерпіла не досягла вісімнадцятирічного віку та усвідомлюючи, що остання не дала добровільної згоди на вступ з ним у статевий зв`язок.

Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої особи, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чітко усвідомлюючи неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_15 , користуючись віковою та фізичною перевагою, щодо неповнолітньої ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що остання не здатна чинити фізичний опір через стан алкогольного сп`яніння, з метою задоволення статевої пристрасті та зґвалтування потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу до неповнолітньої, перебуваючи у громадському місці, а саме на території кущових насаджень парку Партизанської слави, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_15 , з використанням геніталій.

Вказаними протиправними діями, застосовуючи фізичну силу ОСОБА_7 спричинив неповнолітній ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці справа на межі волосистої частини голови, в підочній ділянці зліва вертикально, на передній поверхні правого плечового суглоба, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній-нижній третинах, на заднє-внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній, середній третинах, на долонній поверхні правої кисті в проекції дистальної третини 2 п`ясної кістки, в міжлопатковій ділянці справа, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів, а також своїми протиправними діями спричинив порушення цілості дівочої пліви «свіжого» надриву дівочої пліви.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

ІІ. Позиції сторін у кримінальному провадженні

Прокурор у судових дебатах просила визнати ОСОБА_7 винним за висунутим обвинуваченням та призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років та остаточно за сукупністю вироків на підставі положень ст. 71 КК України вісім років шість місяців.

Представник потерпілої у судових дебатах наполягав на визнанні обвинуваченого винним у вчиненнні кримінального правопорушення та призначення останньому суворого покарання у виді позбавлення волі на строк десять років та просив задовольнити цивільний позов повністю.

Захисник у судових дебатах просив про виправдання ОСОБА_7 , вважаючи, що вина останнього не була доведена стороною обвинувачення.

Обвинувачений підтримав свого захисника, наполягаючи на своїй невинуватості і що ця справа стала наслідком його обмови потерпілою.

ІІІ. Досліджені докази у кримінальному провадженні, надані сторонами обвинувачення та захисту

Положення кримінального процесуального закону не вимагають від суду викладати докази у певній послідовності, тому вони будуть проаналізовані майже у тому порядку, як були досліджені під час судового розгляду.

3.1 Допити потерпілої, обвинуваченого, свідків сторони обвинувачення та свідків сторони захисту

3.1.1 Допит потерпілої ОСОБА_15 .

Під час свого допиту потерпіла повідомила, що у 2023 році вона закінчила 11 клас, у липні 2023 року займалась вступом до університету. 23 липня 2023 року вона домовилась зустрітись із своєю подругою ОСОБА_17 . Вона вийшла з дому і там, щоб дійти до Велмарта, є парк Інтернаціоналістів. Вона йде і тут до неї підбігає ОСОБА_18 і каже їй, щоб вона пішла з нею. Вона пішла з нею, там далі є сходи та круг. ОСОБА_18 сказала їй познайомитись із ОСОБА_19 . ОСОБА_18 і ОСОБА_20 наполягали на тому, щоб вона випила з ними, вона відповідала, що не хоче з ними пити, ОСОБА_21 її змусила з ними пити. Потім вона сказала, що їй треба йти до ОСОБА_22 , а ОСОБА_21 запропонувала, щоб ОСОБА_22 йшла до них. Вона зателефонувала ОСОБА_22 і вона прийшла. Потім ОСОБА_20 спитав у неї скільки їй років, вона відповіла, що 17, нащо він відповів, що дивно, бо вона виглядала на 15-16 років. Потім закінчились алкогольні напої і вони захотіли піти за добавкою. ОСОБА_21 наполягала, щоб вона пішла з ними в Фуршет. Вона пішла з ними і вони купили собі алкогольні напої. Потім ОСОБА_21 запропонувала поїхати в парк, вони викликали таксі. Коли вони чекали таксі, то ОСОБА_21 з ОСОБА_23 цілувались. Поїхали у парк Партизанської слави, вона захотіла в туалет, там поряд ресторан, вони її чекали біля ресторану. Надалі ОСОБА_21 захотіла покататись на катамаранах. Потім вони сиділи на берегу біля озера, у них закінчились сигарети і ОСОБА_20 сказав, щоб вона пішла з ним, показала де купити сигарети. Вони пішли в АТБ і ОСОБА_20 почав до неї приставати. Вона не хотіла публічної сварки і не знала як себе вести. Потім вони вже йшли назад до ОСОБА_21 , коли ОСОБА_20 купив сигарети. І вони почали пити горілку, а вона відійшла, бо їй хтось зателефонував, коли повернулась, то побачила, що ОСОБА_21 вже немає. Далі йде ОСОБА_20 , хапає її за руку, бере її та штовхає, вона падає і тягне її в кущі. Зняв з неї шорти і почав гвалтувати. Вона кричала, що їй больно, а він закривав їй рот і казав терпіти. Потім вона намагалась врятуватись, там виходить галявина і до забора ще 300 метрів, але вона не встигла добігти, бо він за нею побіг. Він знов затяг її в кущі і ґвалтував, і так було тричі. Потім їй вдалося перейти до забору і якраз їхало таксі, вона зупинила машину, боса бігла, повідомила, що її зґвалтували, але обвинувачений сказав, що вона хвора на голову і ті люди йому повірили та поїхали, а далі вже йшли приватні будинки, було багато камер і обвинувачений її нікуди вже не тягнув. Потім вона йшла додому, а обвинувачений йшов за нею, вона йому повідомила, що напише на нього заяву. Біля під`їзду вона побачила свого батька, це було десь біля 23-ї години, у неї тоді був виключений телефон в сумці, а сумка залишилась в парку. Її батько не знав, де вона була через виключений телефон, тому він о 10-ій вечора вийшов на вулицю, бо вона вже мала бути вдома, почав всім дзвонити де вона є. Вона сказала батьку, що її зґвалтували. Батько вдарив обвинуваченого, але той втік і батько його не наздогнав. Вони пішли у квартиру і викликали поліцію. Вона знайомилась з матеріалами справи, показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , а також ОСОБА_26 , яка є донькою коханки обвинуваченого ОСОБА_7 , є неправдивими, ці свідки її колишні подруги. Ці свідки давали неправдиві показання, щоб допомгти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності. У неї ніколи не було хлопців, вона не мала ніяких сексуальних відносин з чоловіками. Їй завдано моральної та фізичої шкоди. Хворіє дуже часто, постійно плаче, вона не так уявляла свій перший сексуальний досвід. Не думала, що знайомство з чоловіком так для неї закінчиться. Просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 2 мілійона гривень.

Відповідаючи на питання доповнила, що її з обвинуваченим познайомила свідок ОСОБА_21 і її вона представила як знайому своєї доньки. Свідок ОСОБА_21 підписана на її Інстаграм і бачила її фото зі стрічкою випускниці 2023 року і з мамою. Повідомляла обвинуваченому, що їй 17 років. Алкоголю у той день вона випила не дуже багато, вона не була у стані алкогольного сп`яніння. Під час їхнього спільного спілкування втрьох, обвинувачений на неї уваги не звертав, він цілувався зі свідком ОСОБА_27 . Обвинувачений сварився того дня зі свідком ОСОБА_21 , бо коли вони йшли в АТБ, то обвинувачений її обійняв, через що ОСОБА_21 почала на нього кричати, потім вони випили горілки і помирились. Вона відходила ненадовго чи то відео у Тік-Тоці подивитись, чи то їй зателефонували, а як повернулась, то ОСОБА_21 вже не було. Спочатку обвинувачений схопив її за руки, вдарив по спині, штовхав її, закрив їй рота. Перехожих у той момент не було, бо вже було темно і там був парк, ліс та багато кущів. Обвинувачений не робив під час спілкування ніяких натяків на сексуальні відносини, і не шуткував на сексуальні теми, бо весь час цілувався з ОСОБА_27 . Вона відштовхувала обвинуваченого, вдарила його, на що він сказав, що якщо вона вдарить його ще раз, то він її вб`є, вона кричала, а він казав їй, щоб терпіла і закривав їй рота. Ця подія набула розголосу, бо свідок ОСОБА_21 розказала знайомій, а знайома розказала далі майже всьому Дарницькому району. На день події у неї був другий день менструації. Обвинувачений просив у неї інстаграм, вона показала і він на неї підписався, і там було фото зі стрічкою випускниці 2023 року. Обвинувачений усвідомлював, що їй ще немає 18 років, бо вона йому про це говорила, до того ж він знав, що донька ОСОБА_21 її ровесниця. Він за нею пішов лише упросити її, щоб вона не писала заяву, бо вона йому про це сказала. Вона йшла додому боса, без сумки, без телефону, її сумку знайшла потім поліція в кущах. Від того місця до її будинку приблизно один кілометр і весь цей час вона йшла боса, а обвинувачений йшов за нею. Вона сильно плакала, а обвинувачений просив, щоб вона не писала заяву. Після того як вона повідомила батька, що її зґвалтували, а обвинувачений втік, то до повідомлення поліції про цю подію минуло близько трьох хвилин. Обвинувачений її ґвалтував разів чотири. Перший раз потягнув за руку в кущі. Вона впала на спину і він зняв шорти і почав ґвалтувати, два рази було так, що вона стояла, а він її ґвалтував. 3 і 4 рази так само, він їй закривав рота і казав терпіти. У неї не строгий батько, він не вимагав, а просив, щоб вона була вдома о 10-ій, бо так діти мають повертатись додому, щоб не було проблем. Вона не знає дохвилини скільки тривало її зґвалтування, можливо години три, але в такому стані неможливо зрозуміти скільки це тривало. Свідок ОСОБА_21 змушувала її пити алкоголь. Обвинувачений в АТБ її обіймав, але вона не знала як себе вести і не хотіла публічної сварки. Вони не тримались за руки, це її взяли за руку, а вона не хотіла прилюдної сварки, тому не виривала руку. Оральне проникнення було, коли він поставив її на коліна та схопив за волосся. Він як чоловік набагато сильніший за неї, але вона чинила йому опір. Коли їй вже вдалося вибігти на дорогу і зупинити таксі, то обвинувачений назад її в парк не тягнув, бо там вже починається приватний сектор і багато камер. Вона пішла тоді додому, а він пішов за нею. Вона виривалась від обвинуваченого. Вона його вдарила, на що обвинувачений їй пригорозив, що якщо ще раз вдарить, то він її вб`є. У парку гуляють люди, але там є ліс, озера, і вже в темряві там нікого немає. Вона намагалась кричати, але обвинувачений закривав їй рота, казав терпіти. Вона кликала на допомогу, вона навіть підбігла до таксіста, який їй не повірив. Вона кричала, а їй закривали рота. Коли вона підійшла до батька, то він у неї спитав, де вона ходить і хто цей хлопець, і вона відповіла, що її зґвалтували. До її дому вони підходили разом. Вона не задавала ніякі питання обвинуваченому перед тим як він її потягнув у кущі. Вона випила тоді дві-три рюмки горілки. Вона не лізла до обвинуваченого, щоб він міг це зрозуміти як добровільну згоду. Він її схопив за руку, кинув на землю, у неї були синці, руки поцарапані, синці на ребрах. Тримав її і зажимав дуже сильно. Просить суд призначити обвинуваченому максимальний строк покарання, стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди два мільйона гривень.

3.1.2 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_29

23 липня 2023 року її донька пішла гуляти, гуляє вона до 9-10 вечора. Того дня вона не прийшла додому біля 10 вечора, почали їй телефонувати, разів 5 набрали і не було зв`язку. Вийшов тоді на вулицю, пройтись навколо будинку, подивитись. На початку 12-ї побачив свою доньку, всю розхристану, без сумки, босою, позаду неї йшов обвинувачений, також босий і шатався. Вона до нього підійшла і сказала йому на вухо, що її зґвалтували. Він відштовхнув обвинуваченого і він втік. Він не міг бігти за обвинуваченим, у нього проблеми зі спиною. Зайшли додому і у неї почалася істерика, та поїхали шукати її речі. Речей тоді не знайшли. Він пішов тоді додому пішки, тому що не вистачило місця в авто, доньку та її маму відвезли. Коли повернувся додому, то не було ні дружини, ні доньки, бо їх повезли давати показання. Рано вранці, біля 5-ї ранку, пішли шукати речі, знайшли сумку, шльопанци, телефон. Донька тоді повернулася додому із саднами та синцями. Телефон, взуття, пляшка горілки валялась, забрали все на вул. О. Кошиця, до поліції.

Відповідаючи на питання доповнив, що 23 липня 2023 року ОСОБА_30 пішла з дому вдень, біля 3-4 години дня. Він знає, що вона хотіла зустрітись з якоюсь подружкою чи однокласницею, вони їй дозволяли гуляти, вона постійно була завантажена навчанням, проблем ніяких не було, головне, щоб вона була вдома у визначений час. Побачив він її без взуття, в руках був один кросівок обвинуваченого. З правої сторони було садно, розхристана була зверху. Вона йшла спокійно, не боялась, потім як побачила його, то її прорвало, почалась істерика. Він нічого не казав обвинуваченому, не встиг, намагався його схопити. Він не лаяв доньку, спитав, що сталось, він побачив її, він був у шоковому стані. Одразу як піднялись до квартири, то почали телефонувати в поліцію. Він питав у доньки звідки вона його знає, вона відповідала, що це мама її знайомої була з цим чоловіком, ймовірно це співмешканець цієї мами. Донька тоді наче не називала його ім`я. Вона тоді бачила його вперше. Подібних ситуація раніше з його донькою не було. У його доньки не було хлопців, були знайомі. Після цієї події у неї був нервовий стрес, панічні атаки почались, ходили до психологів, пила антидеприсанти. Панічні атаки у неї бувають і зараз. Зараз його донька навчається в університеті, але продовжує це переживати, її мати відвозить її до університету, а після університету він її забирає, вона боїться переслідування. Співмешканка обвинуваченого робила негативний образ його доньки. У нього були до доньки не вимоги, а прохання бути вдома у певний час. Він не помічав раніше доньку у стані алкогольного сп`яніння, зараз триває війна і він намагається контролювати поведінку доньки, він постійно на зв`язку, його донька постійно у заняттях, особливо вільного часу у неї і не було. Не було такого раніше з донькою, якщо вона затримувалась, то завжди попереджала. Не було такого, щоб запізнювалась, він їй телефонував, коли були тривоги. У них не було розмов з приводу того, щоб вона не завагітнила рано, бо у неї не було хлопців, якби були, то мати з нею розмовляла б. У неї не було раніше відносин з хлопцями, могла сфотографуватись з другом, могла сфотографуватись з подружкою. У день події він вперше побачив їх на відстані 20-25 метрів. Донька тоді не бігла, а підійшла і сказала на вухо. Донька, коли побачила його, то заспокоїлась, і дійсно спокійно шла. Обвинувачений мав співмешканку, у цієї співмешканки ( ОСОБА_21 ) є донька ( ОСОБА_26 ), яка знайома з його донькою та яка почала після цієї події очерняти його доньку.

3.1.3 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_16 .

Під час свого допиту свідок повідомила, що з обвинуваченим дружить, знайомі протягом 3-4 років, коли останній проживав у с. Щасливому, то вони спілкувались, він тоді там жив з дівчиною. Перед подією обвинувачений написав їй у Тік-Тоці , спитав як там у с. Щасливому, вони там переписувались і домовились зустрітись. Вона спитала на яку годину зустрінуться, на другу - початок третьої, потім хвилин 15 чекала його біля станції метро Харківська. Вони вирішили тоді випити і пішли в сторону парку, зайшли в супермаркет, купили пива, горілки, він їй розповів про те, як розійшовся зі своєю дівчиною. Лавочки тоді в парку були всі зайняті і вони сиділи аж там, де катаються на велосипедах. Потім проходила ОСОБА_30 , це подружка її доньки, коли побачила її, то крикнула привіт, вони розмовляли з нею на ти. Вона підійшла до них. Її подружка сказала, що йде додому, а ОСОБА_30 залишилась з ними. У цей час зателефонувала її донька, яка їдила у справах, та ОСОБА_30 її покликала до них. Вона запрошувала ОСОБА_32 , але ОСОБА_33 відмовилась і поїхала додому. Потім закінчився алкоголь, коли вони ходили в магазин скупитись, то вона запропонувала піти в парк і покататись на катамаранах. Зайшли в магазин, ОСОБА_34 скуплявся, ОСОБА_15 сказала, що не хоче йти пішки в парк, запропонувала поїхати на таксі. Після чого, ОСОБА_7 викликав таксі, катались на катамаранах. ОСОБА_7 залишився на пляжі. Потім пішли недалеко від кафе ОСОБА_7 купував криветки, спілкувались на пляжі. Потім вони відійшли і бачила як ОСОБА_15 обіймала ОСОБА_7 , цілувала, вона була цим здивована, що це за поведінка. Коли у них закінчились сигарети, то ОСОБА_7 з потерпілою пішли за сигаретами, купили сигарети і прийшли. Вони сиділи тоді на пляжі, було багато людей. Потім вона сказала, що хоче в туалет і попросила подивитися за її сумкою, але коли повернулась, то їх вже не було. Хвилин 20 їх шукала, телефонувала потерпілій, але телефон виключений, у обвинуваченого теж, тому сіла на маршрутку і поїхала додому.

Відповідаючи на питання доповнила, що з потерпілою познайомилась, тому що вона спілкувалась з її донькою ОСОБА_35 . Декілька разів вони вживали разом алкоголь. Вона не ставилась нормально до того, що вони вживали, пили вони не вдома. Наразі вона проживає з хлопцем, з дітьми. На час події у неї не було відносин. Не пам`ятає хто був ініціатором вживання алкоголю того дня, все вийшло спонтано, вона підійшла спитали будеш - буду. Так, її притягнуто до адміністративної відповідальності, але вона не цікавилась якого року народження потерпіла, і донька їй не казала, що потерпіла неповнолітня. До події потерпіла була у неї в друзях у соціальній мережі Інстаграм. Своїй доньці казала куди йде, але вона ОСОБА_7 не знала. Коли потерпіла підійшла до них, то вона з ними привіталась, спитала, що ми робимо, я її представила ОСОБА_7 як свою знайому і познайомила її з ОСОБА_7 , останній не питав скільки їй років, про випускний потерпілої зі школи не розмовляли. Її не цікавило у який навчальний заклад вступає потерпіла. Потерпіла не казала, що вона доросла, але вона не мала знати, що остання неповнолітня, так як у неї був хлопець, були відносини. Заперечує показання інших свідків, які стверджували, що вона цілувалась із ОСОБА_7 , вона не бачила його два роки, вони зустрілись, розмовляли, вона навіть не знала де він наразі живе. Вона колись спілкувалася з ОСОБА_7 . В таксі випили по банці слабоалкогольного напою, горілки 0,5 л на трьох. Потерпіла проявляла ініціативу до ОСОБА_7 , коли вона сиділа біля води, то потерпіла з обвнуваченим відійшли трохи вище і вони цілувались, і вона була здивована, що потерпіла так себе повела. Заперечила, що тримає образу на потерпілу за це, і заперечила, що сварила за це обвинуваченого. Відходила від пляжу на відстань близько 150 метрів, відходила ненадовго, на хвилини. Дивився ОСОБА_7 на потерпілу якось. ОСОБА_7 сказав, що знає місцевість і піде за сигаретами, а потерпіла сама запропонувала, що піде з ним в магазин, а вона йти з ними не захотіла, бо не захотіла взувати кросівки. Заперечила звинувачення потерпілої про те, що вона її очерняє, розміщує у мережі різні відео. Проживала спільно з другом ОСОБА_7 - ОСОБА_36 та була присутня під час досудового розслідування на всіх судових засіданнях. 24.07.2023 вона спілкувалась по месенджеру з ОСОБА_7 , коли він їй написав, що його затримали. Записувала відео та спілкувалась по відеозв`язку із обвинуваченим, коли він вже був в СІЗО, щоб його підтримати, пояснила таку зацікавленість людським фактором. Аудіоповідомлення потерпілій надсилала, але заперечила, що вони були із ревнощів, а тому, що так не поступають, її кинули. Заперечила, що із розмов ОСОБА_7 міг зрозуміти про неповнолітній вік потерпілої, оскільки була одноліткою її доньки, бо вона не казала саме однолітка доньки, а подружка її доньки. Не бачила, що ОСОБА_7 одразу під час знайомства підписався на інстаграм потерпілої. Це була неділя, в парку було багато людей. Їй не знайоме те місце, де відбулись дії сексуального характеру. Ті кущі не були великими, там алейка і кафе поряд з літньою терасою. Люди почули б, якби хтось кричав. Не було такого, щоб хтось когось цілував примусом. Не пам`ятає, що говорила на досудовому розслідуванні про розмову обвинуваченого з потерпілою щодо її віку. Потерпіла казала, що вона доросла. Вона поїхала додому, бо вже було пізно, лишила там неповнолітню дитину, бо погукала, але їй ніхто не відповідав. Вона дійсно пила з неповнолітньою, подружкою її доньки. Вона за справедливість для обвинуваченого, але якщо це правда, що потерпіла була зґвалтована, то їй її шкода. Вона була присутня на всіх засіданнях під час досудового розслідування. Якби вона знала, що обвинувачений кудись тягнув потерпілу, то вона щось зробила б. Вона думає, що не було зґвалтування, бо думає, що між ними була симпатія, бо вони цілувались, все було нормально, але вона не бачила як потерпіла пішла з обвинуваченим, вона не бачила як обвинувачений тягнув потерпілу. Коли вона зустрілась із обвинуваченим, то у парку було людно, зустрілись десь о 15-ій, в парк приїхали о 18-ій, вона поїхала додому, коли ще ходили маршрутки, але вже почало темніти 9-10 вечора. Вона не знає наскільки людно було на алеї з 9 до 10 вечора. Вона ходила в туалет в парку, але відходила трошки далі, де було менше людей. Коли у відділку поліції вночі побачила потерпілу і спитала у неї, що за зґвалтування відбулося, то та їй нічого не відповіла, сиділа спокійно, ніяких ушкоджень вона на ній вже не бачила і її вже переодягнули.

3.1.4 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_37 .

Під час свого допиту свідок повідомила, що спілкується з потерпілою ОСОБА_38 з 2019 року, познайомились на районі, більш тісно почали спілкуватись у 2022 році. Потерпіла приїздила до неї, вона до неї також їздила. Коли розпочалась війна, то у потерпілої у колі її знайомих з`явились військові. З урахуванням того, що вона спілкувалась більше з ними, то з нею спілкувалась менше. Коли вона до неї приїжджала, то вони випивали, вона залишалась на ніч. Потерпіла своїй мамі про неї не казала, брехала, вона вела розгульний спосіб життя, було навіть таке, що зустрічалась з двома одразу, пила, курила. Було таке, що вона їздила до військових у госпіталь, випила там, їй стало погано і вона їздила на таксі забирати її. У день події вона знала, що її мама поїхала зустрітись із ОСОБА_7 , якого вона давно не бачила, потім йшла потерпіла, яка також кликала її до них у компанію, але вона не приїхала тоді пити, а залишилась вдома. Вона знає, що вони гуляли, а потім усамітнились, знає, що потерпіла у день події вішалась на шию ОСОБА_7 та він потім проводив її додому, а її мама поїхала додому раніше, тому що не знайшла їх. Їй розказували дівчата, що батько потерпілої накинувся на ОСОБА_7 та побив його, а той пішов. У неї питали дівчата за ОСОБА_7 , вона казала, що його не знає, а щодо потерпілої, то вважає, якби не її батько, то остання жодних заяв не писала б. Потерпіла у поліції начебто стверджувала, що вона незаймана, але їй колись у переписках вона розказувала, що у неї це вже було.

Відповідаючи на питання доповнила, що вона особисто обвинуваченого не знає, знає про нього, що він працював у с. Щасливе. Обвинувачений бував у них вдома, тому що її мама проживала у цивільному шлюбі із другом обвинуваченого. Як її мама спілкується з обвинуваченим їй невідомо. Її мама зустрілась з обвинуваченим просто щоб випити, вони друзі, мамі 39, ОСОБА_7 . 24. Вона наразі проживає зі своїм батьком, з братом, а її мама проживає зі співмешканцем. Після події її мама сказала їй, що ОСОБА_7 підозрюють у зґвалтуванні, тому вона одразу почала писати дівчатам, їй також писали. Її мама не знала, що вони пили з потерпілою. У її мами з обвинуваченим дружба, вона за нього дуже хвилювалась, а потерпіла любить погуляти, вона їй хвалилась хлопцями. Вона вважає, що суду потрібно знати, що потерпіла зустрічалась з іншими хлопцями, гуляла, пила, тому це все брехня, що її зґвалтували, вона просто боїться своїх батьків. Потерпіла сильно боїться свого батька, бо він і руку міг на неї підняти. Вона не знає про те, що її мама з обвинуваченим обіймалась та цілувалась, її мама та подруги розказували лише про те, що таке відбувалось між потерпілою та обвинуваченим. Вона розказувала іншим дівчатам те, що їй колись казала потерпіла, що у неї були хлопці. Вона не знала, що її мама спілкувалась із обвинуваченим, коли той перебував у СІЗО та надсилала йому відео, де її мама танцює.

3.1.5 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_39 із участю законного представника ОСОБА_40 .

Під час свого допиту свідок повідомила, що з обвинуваченим не знайома, у день події домовилась із потерпілою зустрітись, щоб вона передала лампу для сушіння гель-лаків, потерпіла їй тоді сказала, що піде до сестри і буде писати мотиваційні листи, тому домовились зустрітись після цього. Потім приблизно о 13-ій годині вона прийшла до ОСОБА_41 , з якою вона також дружить, бо вони проживають в одному гуртожитку, і від ОСОБА_22 вона дізналась, що та бачилась із потерпілою, хоча та мала писати мотиваційні листи. О 7-ій вечора вона пішла зустрічати свою маму з роботи. Десь о половині 12 ночі їй телефонувала мама потерпілої і питала чи не знає вона, де її донька. Вона відповіла мамі потерпілої, що не знає і побігла до ОСОБА_41 , щоб спитати чи можна казати, що вона бачила потерпілу. ОСОБА_22 їй сказала, що можна і вона передзвонила. Мама потерпілої була у шоці, коли дізналась, що донька була з мамою ОСОБА_42 і хлопцем. Вона розмовляла з мамою потерпілої по телефону і тут її мама каже, що ось йде її донька з якимось хлопцем в розвалочку. Вони пішли подивитись у вікно, де йшла потерпіла і дійсно бачила, що вони йшли поряд, потерпіла не кричала і не бігла. Поряд з під`їздом стояв батько і починає бити хлопця, і той загубив своє взуття. Хлопець падає на землю і потерпіла починає плакати, кричати. Вона фактично відволікла і хлопець побіг в одну сторону, а вона показала в іншу сторону. Батько у неї запитував чи знає вона його, вона відповідала, що не знає. Потім вони зайшли у будинок, а надалі потерпіла її видалила з соціальної мережі і заблокувала.

Відповідаючи на питання доповнила, що з потерпілою вона знайома давно, близько 9-10 років, вони живуть в одному дворі, останні 3-4 роки дружили, були кращими подругами. Як може охарактеризувати дружбу з потерпілою, то все було добре, але були випадки, коли вона домовлялась з нею йти гуляти, вона їй телефонує, а вона вже гуляла, через брехню засмучувалась. Вона знає від ОСОБА_22 , що у день події та поверталась з епіляції і зателефонувала ОСОБА_43 , яка повідомила, що вона у парку Інтернаціоналістів, вона до неї туди підійшла і побачила її у компанії з мамою подруги та хлопцем. Тоді бачила, що вони стояли розмовляли і була пуста пляшка горілки. Вона пропонувала тоді ОСОБА_43 піти додому, але та відмовилась і залишилась там. ОСОБА_22 їй розказувала, що та мама і обвинувачений цілувались, ймовірно мали стосунки. Їй не казали такого, що саме ОСОБА_30 проявляла ініціативу до обвинуваченого та цілувалась з ним. У день події вони виходили на балкон і добре було видно з нього вулицю. З ОСОБА_22 більше вона спілкувалась, а ОСОБА_30 більше з нею. Вона ображається на ОСОБА_44 , оскільки іноді відбувалось так, що їй дзвонила мама ОСОБА_45 і питала де вона, бо вона мамі казала, що гуляє з нею, а вона була не з нею, але не знає чому не припинили спілкуватись. Вона проживає у гуртожитку, поряд з будинком Крістіни, біля однієї хвилини йти. У кінці коридору стояли і бачили як ОСОБА_30 повертається додому, бо їм це по телефону сказала мама ОСОБА_45 і вони побігли подивитись, бо цікаво. У ОСОБА_45 звичайні відносини з батьками, з батьком просто нормальні, коли запізнювалась, то мама на неї кричала, де вона була. Іноді затримувалась додому, знає про ситуації, коли потерпіла вживала алкоголь, один раз була дуже п`яна. Вона обманювала батьків, бо казала їм, що гуляла з нею, а була не з нею. Потерпіла видалила її з соціальної мережі, не знає чому. Вона чула тоді розмову потерпілої з батьком і бачила як батько вдарив обвинуваченого. Чи говорила потерпіла щось батьку, то не пам`ятає, а обвинувачений тоді втратив взуття. Її образи на потерпілу вплинули на ці показання, що вона надає суду, вона не тримає зла на потерпілу, але їй неприємно і не знає, чому вони багато років дружили, але потерпіла обірвала з нею будь-яке спілкування. Потерпіла припинила з нею будь-яке спілкування ще до того як вона пішла в поліцію давати показання як свідок.

3.1.6 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_46 .

Під час свого допиту свідок повідомила, що бачила обвинуваченого лише один раз, перед подією, точну дату не пам`ятає, наприкінці липня. Вона була тоді на лазерній епіляції, повертаючись набрала ОСОБА_44 , щоб вона її зустріла і вони прогулялись. Потім вона зайшла в магазин. Далі побачила ОСОБА_44 з мамою ОСОБА_47 . З ОСОБА_35 вона була до того знайома, бачила декілька разів, але її маму тоді побачила вперше. У день події їх тоді познайомили, і вона бачила як мама ОСОБА_47 і обвинувачений обіймались, цілувались. Вона відійшла з мамою ОСОБА_47 в туалет, а ОСОБА_30 залишилась з ОСОБА_48 . Потім вони повернулись і їм запропонували йти далі гуляти, але вона відмовилась і пішла додому. Потім до неї прийшла ОСОБА_49 і сказала, що мала зустрітись із ОСОБА_38 , але та пішла до своєї сестри, на що їй відповіла, що вона бачила ОСОБА_44 . Надалі вона до неї знову повернулась і повідомила, що телефонує мама ОСОБА_45 , бо хвилюється за неї і запитала чи можна розповісти, що вона бачила ОСОБА_44 , вона підтвердила, що можна. Вони все розказали надалі мамі ОСОБА_45 і та почала її обзивати і сказала, що ось баче як вона йде в розвалочку. Вони пішли подивитись і побачили як батько ОСОБА_45 , що сидів біля під`їду, вдарив обвинуваченого, він намагався втекти, побіг в одну сторону, а ОСОБА_30 сказала, що побіг в іншу, і казала, що не знає його.

Відповідаючи на питання доповнила, що зараз вона не спілкується із потерпілою, спілкувались втрьох, із ОСОБА_50 також та через ОСОБА_51 . Коли вона до них прийшла, то бачила пляшку горілки, але не бачила, щоб хтось пив і не помітила, щоб хтось був п`яним. Обвинувачений і потерпіла поводились як просто знайомі люди, про що розмовляли вона не пам`ятає, а мама ОСОБА_47 ( ОСОБА_21 ) і обвинувачений цілувались й обнімались, у них були більші стосунки, ніж у ОСОБА_45 . Коли потерпіла поверталась близько 12-ї ночі, то вона йшла спокійно, поряд йшов обвинувачений. Вираз обличчя потерпілої вона тоді не могла розгледіти, бо було вже темно. Вона не пам`ятає чи була потерпіла зі взуттям. Нічого не передувало удару, просто вдарив. Батько питав хто це, а потерпіла плакала і казала, що не знає. Вона з ними в парку була не більше пів години, і в цей час спостерігала як обвинувачений цілувався та обіймався зі свідком ОСОБА_21 , не пам`ятає скільки це при ній повторювалось, але це були відносини закоханих людей. Таких самих ознак відносин між обвинуваченим і потерпілою вона не спостерігала. Після події більше з потерпілою не спілкувалась, її фото, які їй колись відправляла потерпіла з її особистого життя вона не перенаправляла іншим людям згодом. Мати сердилася на потерпілу, коли та запізнювалася додому.

3.1.7 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_13 .

Відповідаючи на питання повідомила, що у день події її доньки ОСОБА_45 не було вдома, хоча о 10-ій вечора вона зазвичай вдома. Вона телефонувала доньці о 10-ій вечора, телефон був вимкнутий, але раніше вона телефонувала з телефону подружки, якщо її телефон розрядився. Тут було вже початок 10-ї вечора, а її ще не було вдома. Вона зателефонувала старшій доньці. Потім вона набрала її подружку ОСОБА_25 , та відповіла, що вона не з ОСОБА_38 , але сказала, що вона пішла гуляти з ОСОБА_52 , і там була мама ОСОБА_47 ( ОСОБА_53 ) і якийсь чоловік, а потім ОСОБА_22 пішла, а ОСОБА_30 залишилась. Її чоловік вийшов на вулицю, вона не встигла одягтись, як хвилин через 5, коли її чоловік стояв біля під`їзду, то він повернувся додому з донькою. Донька була боса, заплакана. Вона повідомила, що її зґвалтували. Вона почала викликати поліцію, чоловік повідомив, що обвинувачений втік. Потім приїхала поліція, швидка медична допомога, вони поговорили, і їх швидка медична допомога привезла в лікарню. У той день у її доньки були менструальні дні, тому вони не змогли взяти аналізи, вони її лише оглянули. Далі вона з донькою поїхала в поліцію на вул. О. Кошиця, її там багато разів розпитували чи були у неї стосунки раніше, питали чому та не побита, коли вона виходила підписувати документи, то чула як її знову питали, що мама вийшла кажи чи були у тебе стосунки, але донька сказала, що ні. Вони приїхали до лісу, було темно і вони нічого не знайшли, потім поїхали в поліцію. Надалі знову пішли в ліс і знайшли сумку, шльопанци, телефон, ключі, і вона зателефонувала слідчому, та їй повідомили нічого не торкатися, і приїхала на місце поліція. Потім наступного дня телефонувала їй жінка, представилась як мама ОСОБА_7 , який зґвалтував її доньку, також повідомила, що вона зняла 5 тисяч доларів США, на що відповіла, що будуть в суді розмовляти. Потім мама обвинуваченого телефонувала їй знову, але вже з іншого номеру телефона і наполягала на тому, щоб вони зустрілись, але вона поклала слухавку. Вона знайома з ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , це подруги її доньки, вони спілкувались. У день події вона телефонувала ОСОБА_25 , питала чи не з нею донька, та відповіла, що вона з ОСОБА_24 . Телефонувала десь о 10-ій вечора, а ОСОБА_30 того дня повернулась близько 12-ї години. Тоді дзвінок з її подругою тривав близько 1-ї хвилини, бо подруга нічого не знала і їй телефонували родичі. У той момент, коли вона побачила свою доньку у неї не було телефонної розмови. Вона питала свою доньку чому обвинувачений йшов за нею, вона сказала, що заявити в поліцію, а він її просив цього не робити та казав, що підійде до її батьків. Подруги її доньки ОСОБА_24 і ОСОБА_25 живуть поряд, але з їх будинку нічого побачити неможливо. До почаку судового рогляду вона не спілкувалась із матір`ю обвинуваченого, але після першого засідання вона на них нападала, кричала і вони нічого у неї не просили щодо передачі грошових коштів. Її донька після події ходила до психолога, приймає антидеприсанти, місяць вона спала лише з нею, до того моменту поки обвинувачений був на волі, то вона взагалі не виходила на вулицю, вона проводжала її до університету, а поверталась вона на таксі. ОСОБА_25 і ОСОБА_26 телефонували всім і розказували про цю подію, тому вона просила їх взагалі не допитувати, щоб не розголошувати далі.

3.1.8 Допит свідка сторони захисту ОСОБА_54 .

Відповідаючи на питання повідомила, що коли все це сталося, то потерпілі називали їй суму у розмірі 20 000 доларів США, щоб це питання вирішити, їй також погрожували. Її син зустрічався з дівчатами, але нікого не ображав і вона не знає, що сталося. Вона мала розмову з мамою потерпілої. Коли це все відбулось, то їй в поліції дали номер телефону мами потерпілої, тому вона їй зателефонувала, а вони почали пропонувати гроші. Вона телефонувала мамі потерпілої, щоб дізнатись, що сталось, а її почали ображати, і вимагати гроші, вона гроші особисто не пропонувала. ОСОБА_18 знайшла номер телефону мами потерпілої і дала їй, вона набирала маму потерпілої особисто. Вона не знає хто така ОСОБА_18 , вона з нею зустрілася через друга свого сина, але вони всі разом ходили на засідання до її сина. Вона не знає чому мама потерпілої написала заяву до поліції, що їй пропонують грошові кошти, щоб вона забрала заяву з поліції.

3.1.9 Допит обвинуваченого

Під час свого допиту повідомив, що він тоді мав встановлювати бойлер, але не було деталей, йому зателефонувала його подруга ОСОБА_21 і вони пішли гуляти, зустріли тоді потерпілу, далі її подружку і пішли гуляти, зайшли в Сільпо. Потім подружка потерпілої пішла додому, а потерпіла пішла з ними, вони катались на катамаранах, далі гуляли. Потім треба було купити сигарети і потерпіла захотіла піти з ним, по дорозі були поцілунки, вони гуляли. Коли ОСОБА_21 пішла в туалет, то вони відійшли, знову почались поцілунки, потерпіла почала приставати, була випивша. Вони направлялись у сторону її дому, він її проводжав, вона сказала, що їй не зручно без взуття, тому він зняв і віддав їй свої кросівки, а як тільки вона побачила свого батька, то сказала йому, що він її зґвалтував.

Відповідаючи на питання доповнив, що до того у нього не було стосунків з неповнолітніми, в компанії інколи з ними випивав. З ОСОБА_21 він познайомився у 2019 році, близьких стосунків не було, просто знайомі, тривалий час вони не спілкувались. Він знав з 2019 року, що у ОСОБА_21 є неповнолітня донька. У 2023 році вирішив провести з нею час, але це вийшло випадково, вона чекала на нього біля метро, вони пішли і купили горілку та інші продукти харчування, спочатку вони були вдвох. ОСОБА_21 познайомила його з потерпілої, з приводу її віку він її не питав. Він не знає чи його обмовляють свідки та потерпіла, це просто смішно. Він відчував себе п`яним, але розумів, що відбувається. По вигляду він думав, що потерпілій 19-20 років. Весь час говорили про щось різне, потерпіла не казала, що вона є подружкою доньки ОСОБА_27 . По дорозі в ОСОБА_55 його обіймала, цілувала. Він не пропонував займатися сексом потерпілій, не може повідомити як вона опинилась у кущах. Потерпіла не повідомляла про цнотливість, удари він їй не наносив, вона не погрожувала звернутись до поліції. Завжди проводжав дівчат. Він не знає чому потерпіла не повернулась за своїми речами до парку, вона всю дорогу мовчала, а йому було соромно, що не було ерекції. Заперечує, що було проникнення. Це потерпіла запропонувала піти в кущі, вони туди перемістились через 5-10 хвилин як пішла ОСОБА_56 він давав інші показання, бо слідчий йому сказав, що все буде добре. Він на досудовому розслідуванні був зі своїм захисником, але давав інші показання. На доньку свідка ОСОБА_21 він був підписаний у соціальній мережі роки два тому, на потерпілу, яка є її подругою, він не підписаний і не впізнав її, коли вона підійшла. В кущах він був з потерпілою хвилин 20-30, залишили кущі разом. Він не одразу побачив, що потерпіла без особистих речей, без кросівок. Вже коли вийшли на дорогу, то побачив, що потерпіла без взуття. Він не цікавився чому потерпіла не хоче повертатися за своїми речами. У нього немає жодних ушкоджень. Потерпіла нічого не робила, не кричала, не відверталась від нього. Потерпіла бреше, що вона намагалась зупинити автомобілі на дорозі.

3.2 Стороною обвинувачення були надані суду на підтвердження обставин висунутого обвинувачення наступні письмові докази:

1. Витяг з ЄРДР за № 0002844 від 24.07.2023 щодо внесення відомостей за ч. 3 ст. 152 КК України за заявою ОСОБА_13 щодо вчинення дій сексуального характеру, без добровільної згоди, стосовно неповнолітньої ОСОБА_15 , що мали місце 23.07.2023 у парку Партизанської слави у м. Києві.

2. Постанова від 24.07.2023 про визначення групи прокурорів.

3. Постанова від 24.07.2023 про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні.

4. Постанова від 18.09.2023 про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 25 жовтня 2023 року.

5. Ухвала слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2023 року про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців.

6. Протокол від 24.07.2023 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_13 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України щодо завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, про вчинене кримінальне правопорушення 23.07.2023 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_15 .

7. Медична довідка, видана лікарем акушером-гінекологом, на ім`я ОСОБА_15 , з якої також вбачається означене лікарем про стан останньої, яка є наляканою, мовчазною, стосовно якої було застосовано насильство, видимі синці та подряпини на колінах, плечах, на животі тощо. Доставлена швидкою медичною допомогою у супроводі матері о 01 год. 33 хв 24.07.2023.

8. Заява ОСОБА_13 щодо надання дозволу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння неповнолітньої доньки ОСОБА_15 за допомогою алкотестера. Тест Drager із результатом 1,16‰.

9. Постанова від 24.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, складена стосовно свідка ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 180 КУпАП, щодо пропозиції вживання алкогольних напоїв неповнолітній ОСОБА_15 , внаслідок чого остання сп`яніла.

10. Протокол огляду місця події від 24.07.2023 у присутності двох понятих, за участі свідка ОСОБА_29 . Об`єктом огляду є загальний коридор на 6 поверсі 4 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де поблизу квартири АДРЕСА_4 знаходиться ОСОБА_29 , який видав чоловічий правий кросівок білого кольору, зі вставками, 41-42 розміру взуття. Із долученою до протоколу ілюстративною таблицею.

11. Протокол огляду місця події від 24.07.2023, у присутності 2 понятих, за участі ОСОБА_7 та його захисника. Місцем огляду є приміщення службового кабінету № 427 Дарницького УП ГУНП у м. Києві, під час чого ОСОБА_7 добровільно надав для огляду і вилучення особисті речі, в які був одягнутий в ніч з 23 на 24.07.2023, а саме джинси та футболку. Із долученим оптичним носієм відеозапису цієї слідчої дії.

12. Протокол огляду місця події від 24.07.2023 за участі потерпілої ОСОБА_15 та її матері ОСОБА_13 , під час якого у потерпілої був вилучений одяг: труси, майка, шорти. Із долученою до протоколу ілюстративною таблицею та оптичним носієм із записом цієї слідчої дії.

13. Протокол огляду місця події від 24.07.2023 за участі потерпілої ОСОБА_15 та її матері ОСОБА_13 . Об`єктом огляду є ділянка відкритої місцевості, де була виявлена чорна шкіряна сумка з телефоном, в`язкою ключів, квитанцією, грошовими купюрами, поряд один тапок, інший трохи далі біля дерева. Із долученою до протоколу огляду ілюстративною таблицею.

14. Протокол огляду предмету від 26.07.2023, яким є вилучений під час затримання ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung S-9», яким встановлена переписка напередодні зустрічі 23.07.2023 із свідком ОСОБА_16 .

15. Зберігальна розписка надана ОСОБА_7 щодо отримання від слідчого павербанка, навушників, реміня, гаманця із грошовими коштами, банківської картки, паспорта громадянина України, мобільного телефона.

16. Довідка про надання відеозапису на оптичному носії з камер відеоспостереження ТОВ «АТБ-маркет».

17. Протокол огляду документів (відеозаписів) від 14.08.2023, щодо перебування в магазині з 19:34 до 19:39 обвинуваченого та потерпілої, із роздрукованими 23 скірншотами відеозапису та із долученим оптичним носієм.

18. Протокол слідчого експерименту від 06.11.2023 за участі обвинуваченого, його захисника та статиста, із долученим оптичним носієм відеозапису цієї слідчої дії.

19. Відповідь на запит щодо здійсненого дзвінка на спецлінію «102».

20. Протокол огляду документів від 26.08.2023, а саме щодо наведення змісту дзвінка на спецлінію «102», здійсненого матір`ю потерпілої, із долученим оптичним носієм.

21. Постанова про залучення спеціаліста від 24.07.2023 для проведення допиту неповнолітньої потерпілої з використанням методики «Зелена кімната».

22. Висновок психолога за результатами проведеного опитування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23. Направлення на судово-медичне обстеження.

24. Висновок експертного дослідження від 11.08.2023 № 041-1213-2023, відповідно до висновків якого при проведенні судово-медичного обстеження виявлені ушкодження:

- садна - у лобній ділянці справа на межі волосистої частини голови, в підочній ділянці зліва вертикально, на передній поверхні правого плечового суглоба, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній-нижній третинах, на заднє-внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній, середній третинах, на долонній поверхні правої кисті в проекції дистальної третини 2 п`ясної кістки, в міжлопатковій ділянці справа, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів;

- синець в проекції правої виличної дуги.

Характер, морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій (синець - за рахунок дії травмуючої сили під кутом, наближеним до прямого; садна - за рахунок ковзання, тертя) тупого (тупих) предмету (предметів), за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 23.07.2023, не були небезпечними для життя та як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Цілість дівочої пліви порушена, має місце «свіжий» надрив дівої пліви, який утворився від дії тупого предмету, не виключається напруженого статевого члену, за давністю може відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 23.07.2023. При проведенні судово-імунологічного дослідження, на мазках і в тампоні з вмістом піхви та фрагменті марлі з вмістом ротової порожнини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сперма морфологічним методом не виявлена.

25. Висновок експертного дослідження від 02.08.2023 № 082-569-2023, відповідно до висновку якого на мазках і в тампоні з вмістом піхви та фрагменті марлі з вмістом ротової порожнини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сперма морфологічним методом не виявлена.

26. Постанова про призначення експертизи від 22.08.2023.

27. Висновок експерта від 17.10.2023 № 042-1386-2023, відповідно до висновків якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_15 та вивченні медичної документації на її ім`я виявлені ушкодження:

- садна - у лобній ділянці справа на межі волосистої частини голови, в підочній ділянці зліва вертикально, на передній поверхні правого плечового суглоба, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній-нижній третинах, на заднє-внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній, середній третинах, на долонній поверхні правої кисті в проекції дистальної третини 2 п`ясної кістки, в міжлопатковій ділянці справа, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів;

- синець в проекції правої виличної дуги.

Характер, морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій (синець - за рахунок дії травмуючої сили під кутом, наближеним до прямого; садна - за рахунок ковзання, тертя) тупого (тупих) предмету (предметів), за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 23.07.2023, не були небезпечними для життя та як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Цілість дівочої пліви порушена, має місце «свіжий» надрив дівочої пліви, який утворився від дії тупого предмету, не виключається напруженого статевого члену, за давністю може відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 23.07.2023. При проведенні судово-імунологічного дослідження, на мазках і в тампоні з вмістом піхви та фрагменті марлі з вмістом ротової порожнини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сперма морфологічним методом не виявлена.

Станом на 24.07.2023 ОСОБА_15 виповнилося 17 років, тому згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо захисту дітей від сексуальних зловживань та сексуальної експлуатації» особою, що не досягла статевої зрілості, є особа, яка не досягла 16-річного віку, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла статевої зрілості.

28. Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 26.07.2023.

29. Висновок експерта від 16.08.2023 № 081-412-2023, відповідно до висновку якого в плямах на майці (об`єкти № 1-6), шортах (об`єкти № 7-10) та жіночих трусах (об`єкти № 11-12), наданих на дослідження, сперма морфологічним методом не знайена.

30. Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 04.08.2023.

31. Висновок експерта від 17.10.2023 № 091-294-2023, відповідно до висновку якого при судово-цитологічному дослідженні футболки білого кольору з етикеткою «Hector» (об`єкт 1) знайдені клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію. Статева належність клітин не визначена через непридатність ядер клітин для цитологічного аналізу. Регіональна належність клітин не визначена через їх невиразність цито-хімічних властивостей. Кров, слина, сперма в об`єкті 1 не знайдені. При судово-цитологічному дослідженні джинсів з етикеткою «Zara Denim since 1975» (об`єкти 2-4) кров, слина, сперма, епітеліальні клітини слизової оболонки піхви і порожнини рота не знайдені.

32. Постанова про призначеня судово-медичної експертизи від 26.07.2023.

33. Висновок експерта від 27.07.2023 № 042/1-330-2023, відповідно до висновку якого при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: садна на передній поверхні правого колінного суглобу, на переднє-зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Характер та морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 23.07.2023, будь-яких ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів не виявлено. Взяття мазків для судово-цитологічного дослідження недоцільне, бо між датою здійснення злочину і датою відбору матеріалу більше трьох днів, згідно з методичними рекомендаціями «Визначення регіонального походження клітин при судово-медичній експертизі підозрюваних у статевих злочинах».

34. Постанова про призначення амбулаторної судової психологічної експертизи від 29.08.2023.

35. Висновок судово-психіатричного експерта від 16.10.2023 № 1069, відповідно до висновку якого у теперішній час ОСОБА_15 виявляє ознаки Розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції (F 43.22 за МКХ-10), виникнення якої пов`язане з правопорушенням, скоєним проти неї.

Неповнолітня ОСОБА_15 , з урахуванням її психологічних (у тому числі і вікових) особливостей здатна правильно розуміти значення скоєних щодо неї дій та могла чинити їм психологічний опір (з урахуванням власних фізичних можливостей).

Ситуація, що досліджується за матеріалами провадження, є психотравмувальною для неповнолітньої ОСОБА_15 , обумовила у неї стійкі негативні зміни в психоемоційному стані (лікарем-судово-психіатричним експертом встановлено та оцінено відповідний психічний розлад).

У теперішній час неповнолітня ОСОБА_15 виявляє негативні зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванні, що погіршують якість її поточного життя (у тому числі за рахунок встановленого їй психічного розладу).

36. Постанова про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 29.08.2023.

37. Висновок судово-психіатричного експерта від 03.09.2023 № 1066, відповідно до висновку якого у період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , він не перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У теперішній час ОСОБА_7 не виявляє ознак хронічного алкоголізму або наркоманії. ОСОБА_7 лікування від хронічного алкоголізму та наркоманії не потребує.

38. Позитивна характеристика на ім`я ОСОБА_15 з навчального закладу. Також вказано, що до навчального закладу не надходили повідомлення, скарги, заяви інших осіб про факти булінгу, конфліктні ситуації за участі ОСОБА_15 . До навчального закладу не надходили повідомлення, скарги, заяви щодо самоушкодження, зникнення безвісті, вчинення кримінальних правопорушень щодо неповнолітньої ОСОБА_15 . За наданням психологічної допомоги ОСОБА_15 не зверталась.

39. Інформаційна довідка щодо отримання потерпілою ОСОБА_15 послуг консультування психолога у Центрі сім`ї, психо-емоційний стан останньої був визначений як пригнічений та тривожний.

40. Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 : обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, вимога щодо притягнення до відповідальності, як до адміністративної, так і кримінальної. Засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 309; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки. Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 . Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2023 за ч. 1 ст. 180 КУпАП. Протокол затримання від 24.07.2023, фактичний час затримання 24.07.2023, о 14 год. 00 хв. Ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.07.2023 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту, у нічний час доби. Ухвала Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, якою скасовано ухвалу слідчого суді від 26.07.2023 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

41. Постанови про визнання та приєднання речових доказів від 24.07.2023.

IV. Мотиви суду

4.1 Так, ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

4.2 Статева свобода і статева недоторканість виступають родовим об`єктом злочинів, норми про відповідальність за які об`єднані в розділі IV Особливої частини КК України, зокрема це і злочин зґвалтування, що є предметом розгляду цього кримінального провадження.

Під статевою свободою слід розуміти право особи самостійно обирати собі партнера для сексуального спілкування, форму такого спілкування і не допускати у цій сфері будь-якого примусу. Доросла (у контексті КК України це особа, якій виповнилось 16 років, а не особа, яка досягла визначеного Сімейним кодексом України шлюбного віку) і психічно здорова людина сама визначає, з яким і в який спосіб вона задовольнятиме свої сексуальні потреби. Якщо статева свобода пов`язується зі спроможністю особи розпоряджатись собою у сфері сексуального спілкування, то статева недоторканість означає охоронюваний законом стан, за якого забороняється вступати в сексуальні контакти з особою, яка з певних причин (наприклад, через недосягнення відповідного віку або наявність психічної хвороби) не є носієм статевої свободи. Статева недоторканість, будучи поняттям абсолютним, означає, що певні інтереси недоторканої особи за жодних умов не можуть бути порушені іншим суб`єктом, а вчинені щодо неї сексуальні дії визнаються кримінально караними. Отже, статева свобода і статева недоторканість особи - це поняття-антиподи, які носять самостійний характер і не перехрещуються.

4.3 Основним безпосереднім об`єктом зґвалтування у цьому злочині виступає статева свобода потерпілої ОСОБА_15 , якій на момент вчинення злочину виповнилося 17 років. Водночас додатковими об`єктами виступають належний фізичний і психічний розвиток неповнолітньої, честь і гідність особи.

4.4 Для кваліфікації вчиненого злочину за ст. 152 КК України не мають значення, зокрема, моральний аспект характеристики потерпілої особи (наприклад, вона веде безладне статеве життя), наявність попереднього сексуального спілкування з тим, хто скоїв зґвалтування, досягнення потерпілою особою шлюбного віку чи статевої зрілості.

4.5 Разом з тим, за обставинами цього провадження неповнолітня потерпіла не має негативної характеристики, не жила статевим життям до події, незважаючи на твердження сторони захисту і декотрих свідків, що залишились виключно голослівними, на противагу яким суду надано висновок експерта та загальні відомості про неповнолітню особу, яка випустилась з 11 класу школи напередодні події.

4.6 Не вбачає суд за цими обставинами й стверджувати про будь-яку віктимну поведінку неповнолітньої потерпілої, яка вийшла з дому близько 16-ї години, зустрівши маму своєї подруги, в товаристві якої і перебував обвинувачений. При цьому суд не вбачає віктимної поведінки неповнолітньої потерпілої, погоджуючись саме з твердженнями сторони захисту про те, що насильницькі дії відбулись саме у громадському місці, яке є відносно людним, де неповолітня потерпіла могла б відчувати відосну безпеку на противагу замкнутим приміщенням.

4.7 За об`єктивної сторони вказаний злочин за висунутим обвинуваченням полягав у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Сторона захисту заперечувала обставину проникнення, з чим суд не погоджується з урахуванням наданих суду судово-медичних експертиз за наслідками огляду і дослідження травм потерпілої, й встановленого експертом «свіжого» надриву, що водночас відповідає даті події - 23.07.2023.

4.8 У положенні статті 152 КК України законодавець вказав на криміноутворювальну ознаку, а саме на недобровільність, тобто відсутність вільного волевиявлення потерпілої особи на проникнення в один із природних отворів. Вагінальне та оральне проникнення в тіло іншої особи визнається зґвалтуванням як у тому разі, коли воно поєднується із застосуванням фізичного насильства, погрозою його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, так і в інших випадках відсутності її добровільної згоди на таке проникнення. Для кваліфікації вчиненого як зґвалтування принциповим є не стільки застосування сили чи погрози її застосування, скільки встановлення відсутності згоди потерпілої особи на статевий контакт.

За встановленими судом фактичними обставинами відсутність згоди потерпілої особи на статевий контакт є очевидним, з урахуванням також застосованої сили та погрози її застосування.

4.9 У Примітці до ст. 152 КК України розкривається поняття добровільної згоди. Так, згода вважається добровільною, якщо вона є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин.

У широкому сенсі згода особи на сексуальне проникнення в її тіло не може вважатись добровільною, якщо вона була надана, зокрема, під впливом застосування фізичного насильства, погрози його застосування, погрози іншого змісту (наприклад, погрози знищення чи пошкодження майна як потерпілої, так й іншої особи), обману, використання щодо особи її матеріальної чи службової залежності, безпорадного чи уразливого стану.

Для застосування положень ст. 152 КК України важливим є встановити, що небажання потерпілої особи на вчинення щодо неї відповідної дії було більш-менш чітко вираженим, явним, переконливим, таким, щоб одна особа зрозуміла, що інша не бажає сексуального проникнення в її тіло, адже відмова на словах, навіть певна фізична протидія не завжди свідчать про дійсне небажання особи.

Недобровільну згоду потерпілої від зґвалтування особи треба відрізняти від такої, що виключає кваліфікацію дій за ст. 152 КК України, пасивної згоди, коли особа, хоч і не бажає сексуального проникнення в її тіло, не перешкоджає цьому і не показує свою незгоду, що розцінюється іншою стороною як добровільна згода на проникнення.

З кримінально-правової точки зору можлива наявність вибачливої фактичної помилки у діях чоловіка та, відповідно, відсутність складу злочину зґвалтування.

Водночас відсутність вільного волевиявлення потерпілої особи, а отже, наявність складу злочину зґвалтування слід вбачати, зокрема, у тому випадку, коли потерпіла особа не давала явної згоди на сексуальне проникнення і не чинила опір ґвалтівнику через переляк. Якщо потерпіла особа ситуацію, що склалася навколо неї (оточення її групою осіб, безлюдне місце, темна пора доби, тривале закривання у приміщенні тощо), розцінює як безвихідну та, оцінюючи свої сили, відмовляється чинити опір з тим, щоб попередити настання для себе більш тяжких наслідків, вчинене за наявності підстав також може кваліфікуватись за ст. 152 КК України.

Під час судового розгляду стороною захисту багато приділялось уваги саме питанню добровільності та начебто згоди потерпілої особи, яку було надано обвнуваченому на статевий контакт.

Сторона захисту такими ознаками добровільності вважала те, що обвинувачений поцілував потерпілу, а остання не реагувала на це агресвно, потерпіла мала довгі нігті, але не скористалась цим, щоб подряпити обвинуваченого і таким чином висловити свою незгоду із його діями, оскільки останній немає жодних ушкоджень. Пр цьому потерпіла була у парку, і коли обвинувачений тягнув потерпілу у кущі, то остання не кричала голосно, щоб їй прийшли на допомогу люди, не змогла втекти від обвинуваченого і т.п.

Мама знайомої потерпілої, яка і познайомила потерпілу з обвинуваченим, та наполягала на вживанні останньою алкоголю, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 180 КУпАП (свідок ОСОБА_21 ), надаючи показання суду, з ймовірним бажанням допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності, як ознаку добровільності вказала на те, що потерпіла навіть погодилась піти з обвинуваченим в магазин АТБ, щоб останній придбав там сигарети.

Так, дійсно, під час дослідження відеозапису з камер відеоспостереження магазину обвинувачений проявляв активну й наполегливу поведінку до потерпілої, однак остання поводилась стриманно, не проявляючи жодної взаємності.

При цьому суд не погоджується із твердженнями сторони захисту про так би мовити звинувачення жертви сексуального насильства, яка не вела активний супротив протиправним діям обвинуваченого, не дряпала, не так сильно кликала на допомогу, до того ж намагалась втекти, але не змогла цього зробити і т.п. У жертви сексуального насильства немає жодних зобов`язань, які вона має виконати і виконати водночас належним чином.

Тим більше згода потерпілої сходити з обвинуваченим в магазин за сигаретами очевидно не може хоч кимось чином свідчити про згоду останньої на сексуальний контакт.

За таких супутніх обставин, суд не вбачає жодної ймовірної вибачливої фактичної помилки у діях чоловіка й для останнього відсутність добровільної згоди від потерпілої на сексуальний контакт з ним була абсолютно очевидною.

4.10 Фізичне насильство при зґвалтуванні спрямовується на те, щоб: а) подолати здійснюваний або очікуваний з боку потерпілої особи фізичний опір, пов`язаний з її небажанням (справжнім, а не удаваним) того, щоб інша особа проникала в її тіло, або б) усунути як таку можливість опору з боку потерпілої особи. Фізичне насильство при зґвалтуванні може полягати у нанесенні потерпілій особі удару, побоїв, у заламуванні рук, здавлюванні дихальних шляхів, пов`язаному із безпосереднім впливом на тіло потерпілого позбавленні або обмеженні особистої волі, заподіянні тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості тощо.

Суд вже встановив відсутність добровільної згоди потерпілої, що впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 152 КК України.

Втім, суд має вказати й на ті встановлені судом обставини під час судового розгляду, зокрема, те, що обвинувачений силою тягнув потерпілу у більш безлюдне місце, приховане від оточуючих, зривав одяг з потерпілої, закривав рота, наносив удари й наявність відповідно до висновку експерта у потерпілої по всьому тілу саден та синців від обличчя до ніг, свідчить на користь мотивів викладених у п. 4.9 та водночас на застосуванні до потерпілої фізичного насильства та погрози його застосування.

4.11 Ознакою, що кваліфікує інкримінований обвинуваченому ОСОБА_7 , є неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_15 , наявність якої знайшла своє підтвердження за наслідками судового розгляду.

Інкримінування цієї ознаки є можливим лише за умови, якщо обвинувачений знав про вік потерпілої особи, припускав, що вона може бути неповнолітньою, або ця обставина не мала для нього значення.

При вирішенні цього питання має враховуватись вся сукупність обставин (зокрема, знайомство з потерпілою особою, зовнішні фізичні дані останньої, її поведінка). Труднощі визначення суб`єктом злочину віку потерпілої особи зазвичай пов`язані з прискореним фізичним і сексуальним розвитком підлітків. Останні, намагаючись виглядати дорослішими, можуть активно заводити розмови на сексуальні теми, використовувати викличні одяг і косметику, перебувати у компаніях дорослих, вводити в оману стосовно свого справжнього віку, вживати алкоголь, наркотики, палити тощо.

Разом з тим, при оцінці всієї сукупності обставин, встановлених судом, суд не погоджується із твердженням сторони захисту про те, що обвинувачений начебто не був обізнаний про неповнолітній вік потерпілої особи, виходячи з такого.

Так, у день події обвинувачений і потерпіла побачились вперше, водночас їх спілкування у межах однієї компанії людей, яка змінювалась протягом певного періоду часу, тривала не одну годину. На початку спілкування обвинувачений подав запит на стеження за потерпілою у соціальній мережі, який остання прийняла, завдяки чому він отримав доступ до її особистих даних. При цьому напередодні події потерпіла закінчила 11 клас, мала випускний вечір та готувалась до вступних іспитів до вищого навчального закладу.

Отже, інформація про неповнолітній вік потерпілої була для обвинуваченого доступною, знаною і твердження сторони захисту про необізнаність щодо віку потерпілої є неправдивими.

4.12 Стороною захисту суду надавались фото- та відеоматеріали, які підтверджують, на думку захисту, що якби потерпіла чинила більш активний супротив діям обвинуваченого, то її б почули відвідувачі парку або місцеві мешканці з приватних будинків, що розташовані поряд з парком.

Так, на відеозаписі захисник також показав місце, де відбувся злочин та прокоментував не дуже щільну рослиність, не надто високі кущі і т.п. інформацію.

Втім, суд вказані докази сторони захисту визнає неналежними та недопустимими з підстав того, що фото- та відеоматеріали були створені не за ідентичних обставин, за яких відбувалось протиправне діяння, без дотримання вимог процесуального закону щодо фіксації певної інформації та наданні її суду.

Водночас, суд не буде спростовувати, що подія, яка відбулась та була предметом судового розгляду могла бути помічена якимось відвідувачами, однак це не впливає на прийняте рішення судом, на формулу кваліфікації дій, оскільки закон України про кримінальну відповідальність передбачає відповідальність за зґвалтування, відкритий чи таємний характер якого не має значення для притягнення винного за вчинення таких суспільно небезпечних дій.

Про не надто активний супротив та віктимну поведінку суд прокоментував вище.

4.13 Сторона захисту протягом судового розгляду неодноразово наголошувала на тому, що потерпіла проживає у сім`ї, де від неї вимагають дисципліни, - не приходити додому пізно ввечері, бути на зв`язку й т.п., що, на думку захисту, свідчить про страх потерпілої перед батьками та відповідно обмову обвинуваченого у насильницьких діях стосовно неї, проти яких вона не заперечувала.

З такими твердженнями сторони захисту суд не погоджується, оскільки хвилювання батьків за неповнолітню дитину, питання її виховання й ін. не знаходиться у прямому причинному зв`язку з тими фактичними обставинами, що були встановлені судом.

При цьому прийняте рішення про винуватість обвинуваченого у цьому провадженні не ґрунтуються виключно на показаннях потерпілої, які лише незначно доповнюють сукупність доказів, зібраних органом досудового розслідування.

4.14 Безумовно суд не залишить поза увагою й ті обставини, що потерпіла одразу як побачила свого батька, то повідомила про вчинений щодо неї злочин, виклик на спецлінію «102» був зроблений після декількох хвилин, потерпіла близько кілометра поверталась додому без взуття, без всіх своїх особистих речей (телефону, сумки, гаманця, ключів), що залишились на місці події, яке вона намагалась залишити неодноразово, долаючи опір обвинуваченого.

4.14 Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, які мають бути отримані у передбаченому КПК України порядку, та на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винуватість особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для об`єктивного вирішення справи.

Процесуальними джерелами доказів у цьому випадку є протоколи слідчих дій, документи як фактичні результати документування злочину та інші документи як відображення фактичних даних, тобто відомостей про факти (зафіксовані як в паперовому вигляді, так і електронному).

Водночас фактичні дані не можуть існувати самостійно самі по собі без відповідного джерела та носія.

У свою чергу доказами є ті ж фактичні дані, але які відповідають вимогам належності до справи, достовірності і допустимості, а на завершення суд має дійти висновку про їх відповідність критерію достатності, що корелюється із вимогами ст. 94 КПК України та про що далі.

4.1.1 Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підтвердження підстав розпочати досудове розслідування стороною обвинувачення було надано суду витяг з ЄРДР.

Суду під час судового розгляду були надані: постанова про визначення групи прокурорів; постанова про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні; постанова про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців; ухвала слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2023 року про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців; протокол від 24.07.2023 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_13 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України щодо завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, про вчинене кримінальне правопорушення 23.07.2023 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_15 .

Суд бере до уваги надані стороною обвинувачення вказані документи, що впливає на допустимість зібраних під час досудового розслідування доказів.

Наведені процесуальні документи не є доказами у розумінні підтвердження обставин вчиненого злочину, але приймаються судом, оскільки свідчать про дотримання вимог процесуального закону як щодо підстав розпочати досудове розслідування, так і дотримання вимог щодо його проведення, у тому числі уповноваженими суб`єктами та у визначені строки.

4.1.2 Суд приймає як докази, які стосуються встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Ці докази мають відповідати критеріям належності, допустимості та достовірності.

4.1.2.1 Належність доказів визначається як здатність фактичних даних надавати інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування.

Належність доказів у кримінальному процесі обумовлюється їх доказовою цінністю, а саме для чого вони можуть бути використані:

- для встановлення, хто вчинив злочин чи з`ясування інших обставин складу злочину - це встановлені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та дані стосовно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 ;

- для встановлення окремих фактів, які в сукупності розкривають обставини складу злочину, ознак, що кваліфікують злочин, та стадію злочину, зокрема, це протокол огляду місця події за участі свідка ОСОБА_29 . Об`єктом огляду є загальний коридор на 6 поверсі 4 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де поблизу квартири АДРЕСА_4 знаходиться ОСОБА_29 , який видав чоловічий правий кросівок білого кольору, зі вставками, 41-42 розміру взуття; протокол огляду місця події за участі ОСОБА_7 та його захисника. Місцем огляду є приміщення службового кабінету № 427 Дарницького УП ГУНП у м. Києві, під час чого ОСОБА_7 добровільно надав для огляду і вилучення особисті речі, в які був одягнутий в ніч з 23 на 24.07.2023; протокол огляду місця події за участі потерпілої ОСОБА_15 та її матері ОСОБА_13 , під час якого у потерпілої був вилучений одяг; протокол огляду місця події за участі потерпілої ОСОБА_15 та її матері ОСОБА_13 . Об`єктом оглдяду є ділянка відкритої місцевості, де була виявлена чорна шкіряна сумка з телефоном, в`язкою ключів, квитанцією, грошовими купюрами, поряд один тапок, інший трохи далі біля дерева; протокол огляду предмету, яким є вилучений під час затримання ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung S-9», яким встановлена переписка напередодні зустрічі 23.07.2023 із свідком ОСОБА_16 .

Окремо суд має вказати, що джерелом отриманих фактичних даних у цьому провадженні була медична документація, дані про стан здоров`я потерпілої, результати оглядів та відповідно висновки проведених експертиз. Такими документами виступають:

1) медична довідка, видана лікарем акушером-гінекологом, на ім`я ОСОБА_15 , з якої також вбачається означене лікарем про стан останньої, яка є наляканою, мовчазною, стосовно якої було застосовано насильство, видимі синці та подряпини на колінах, плечах, на животі тощо. Доставлена швидкою медичною допомогою у супроводі матері о 01 год. 33 хв 24.07.2023;

2) Висновок експертного дослідження від 11.08.2023 № 041-1213-2023 та висновок експерта від 17.10.2023 № 042-1386-2023, відповідно до висновків якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_15 та вивченні медичної документації на її ім`я виявлені садна та синці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Встановлено, що цілість дівочої пліви порушена, має місце «свіжий» надрив дівої пліви, який утворився від дії тупого предмету, не виключається напруженого статевого члену, за давністю може відповідати терміну, вказаному у направленні, тобто 23.07.2023. Також станом на 24.07.2023 ОСОБА_15 виповнилося 17 років, тому згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо захисту дітей від сексуальних зловживань та сексуальної експлуатації» особою, що не досягла статевої зрілості, є особа, яка не досягла 16-річного віку, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла статевої зрілості;

3) Висновок судово-психіатричного експерта від 16.10.2023 № 1069, відповідно до висновку якого у теперішній час ОСОБА_15 виявляє ознаки Розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції (F 43.22 за МКХ-10), виникнення якої пов`язане з правопорушенням, скоєним проти неї. Неповнолітня ОСОБА_15 , з урахуванням її психологічних (у тому числі і вікових) особливостей здатна правильно розуміти значення скоєних щодо неї дій та могла чинити їм психологічний опір (з урахуванням власних фізичних можливостей). Ситуація, що досліджується за матеріалами провадження, є психотравмувальною для неповнолітньої ОСОБА_15 , обумовила у неї стійкі негативні зміни в психоемоційному стані (лікарем-судово-психіатричним експертом встановлено та оцінено відповідний психічний розлад). У теперішній час неповнолітня ОСОБА_15 виявляє негативні зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванні, що погіршують якість її поточного життя (у тому числі за рахунок встановленого їй психічного розладу);

4) Інформаційна довідка щодо отримання потерпілою ОСОБА_15 послуг консультування психолога у Центрі сім`ї одразу після події, та психо-емоційний стан останньої був визначений як пригнічений та тривожний.

4.1.2.2 Допустимість доказів визначають як їх правову придатність для використання у кримінальному процесі як аргументів у доказуванні, зокрема у тому, що:

- фактичні дані як докази отримані уповноваженим на те суб`єктом. Щодо уповноважених суб`єктів стороною захисту заперечення не висловлювались;

- фактичні дані отримані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, зокрема, довідка про надання відеозапису на оптичному носії з камер відеоспостереження ТОВ «АТБ-маркет»; протокол огляду документів (відеозаписів) від 14.08.2023, щодо перебування в магазині з 19:34 до 19:39 обвинуваченого та потерпілої; протокол слідчого експерименту від 06.11.2023 за участі обвинуваченого, його захисника та статиста; відповідь на запит щодо здійсненого дзвінка на спецлінію «102»; протокол огляду документів від 26.08.2023, а саме щодо наведення змісту дзвінка на спецлінію «102», здійсненого матір`ю потерпілої;

- зібрані фактичні дані на підставі ухвалених процесуальних рішень уповноваженими суб`єктами, це постанова про залучення спеціаліста від 24.07.2023 для проведення допиту неповнолітньої потерпілої з використанням методики «Зелена кімната»; направлення на судово-медичне обстеження; постанови про призначення експертизи, судово-медичних експертиз, амбулаторних судових психологічних експертиз;

- зібрані докази та інші матеріали провадження загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності отримання фактичних даних.

У цьому випадку суд також приймає постанову про визнання та приєднання до провадження речових доказів, зберігальні розписки.

4.1.2.3 Достовірність доказів означає відповідність їх змісту тому, що мало місце в дійсності. Для з`ясування достовірності доказу необхідно мати можливість пересвідчитись у добротності як самого джерела, так і способу отримання фактичних даних, надійності процесуального носія та засобів фіксації.

Щодо цього критерію отриманих доказів, то суд здобуті докази приймає як достовірні, зважаючи на їх належне процесуальне оформлення, здобуті фактичні дані водночас не несуть в собі суперечливість та не суперечать іншим здобутим доказам, зокрема загалом показанням допитаних осіб та інших письмових матеріалів. У цьому випадку суд має наголосити й на тому, що немає сумніву й у підробці цієї інформації, подання її у викривленому вигляді, зокрема, і тієї інформації, що отримана внаслідок проведених експертиз, висновки яких сторона захисту під сумнів не ставила.

4.1.2.4 Щодо критерію достатності зібраних доказів, то за наявності наявних доказів, попередньо перевірених на предмет їхньої належності, допустимості та достовірності, у суду не лишається жодного сумніву у тому, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії щодо зґвалтування неповнолітньої особи, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України.

4.2 Суд звертає увагу, що фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Отже наведені у вироку фактичні дані у своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Судом встановлені всі елементи складу злочину, інкримінованого ОСОБА_7 із формулою кваліфікації дій - ч. 3 ст. 152 КК України, із наявністю також у діях обвинуваченого ОСОБА_7 однієї ознаки, що кваліфікує злочин, вчинення зґвалтування неповнолітньої особи.

4.3 Підсумок

Правозастосування - це здійснювана у процесуальному порядку діяльність суду, яка полягає в індивідуалізації юридичних норм стосовно конкретних суб`єктів і конкретних випадків в акті застосування норм права.

Суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом, тобто, дотримуючись засади змагальності й виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Так, однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань (п. 16 ч. 1ст. 7 КПК України). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

Принцип безпосередності дослідження доказів спрямований передусім на забезпечення права сторін на перехресний допит особи, яка дає показання, що дає стороні можливість з`ясувати всі обставини, які вона вважає важливими для вирішення справи, уточнити показання свідка та поставити під сумнів ті чи інші повідомлення особи або її репутацію. Щодо сторони захисту, то це право забезпечується також і пунктом «d» частини 3 статті 6 Європейської конвенції про захист людських прав та засадничих свобод, щодо якого Європейський суд з прав людини зазначав, що до того, як визнати особу винуватою, усі докази проти неї мають зазвичай бути представлені в її присутності під час публічного розгляду з метою надати можливість для спростування. Виключення з цього принципу є можливими, але не можуть порушувати права захисту, які, як правило, вимагають, щоб обвинуваченому була надана адекватна та відповідна можливість викликати та допитати свідка проти нього, або коли свідок надає показання, або на наступних етапах провадження.

Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, забезпечила участь для допиту сторонами провадження всіх свідків кримінального провадження, сторона обвинувачення також оголосила й прокоментувала результати проведення слідчих дій та продемонстувала суду проведені слідчі експерименти, отже подала суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Таким чином, суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 152 КК України є доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

V. Цивільний позов

Матеріали справи містять цивільний позов поданий під час підготовчого судового засідання законним представником потерпілої ОСОБА_13 , в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_15 , про стягнення з ОСОБА_7 2 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 вимоги цивільного позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на те, що є невинним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, то суд переходить до розгляду питання щодо цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.

На обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди законний представник зазначає, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_15 завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями у зв`язку із неправомірними, злочинними діями сексуального характеру стосовно неї, які спричинили негативні зміни у її житті, моральних переживаннях та порушенні нормальних життєвих зв`язків.

Слід визнати обґрунтованим і доведеним, що винними діями обвинуваченого неповнолітній потерпілій ОСОБА_15 завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних стражданнях та психологічному стресі, що зазнала остання під час та після вчиненого зґвалтування, внаслідок чого проходила певний курс лікування та реабілітації, що потерпіла підтвердила і під час свого допиту.

Факт заподіяння моральної шкоди також підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи від 16.10.2023 № 1069, яким встановлено, що досліджувана у справі ситуація стала для підекспертної ( ОСОБА_15 ) серйозною психотравмою та остання виявляє ознаки розладу адаптації, змішаної тривожно-депресивної реакції, виникнення якої пов`язане з вчиненим правопорушенням.

Таким чином, моральна шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_15 , пов`язана із самим фактом вчинення обвинуваченим злочину стосовно неї.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

У той самий час, відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Виходячи із вимог розумності та справедливості, враховуючи, що злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи є посяганнями на особистість і пов`язані з грубими порушеннями норм суспільної моралі, колегія суддів переконана, що потерпілій відповідно до вказаних міркувань щодо отриманих страждань, рівня втручання та вимушених змін, завдано шкоди, яка судом оцінюється в сумі 250 000 грн і є цілком рівнозначною.

При конкретних обставинах заподіяння шкоди, колегія суддів вважає, що зазначена суми моральної шкоди є справедливою сатисфакцією за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим.

VI. Призначення покарання

6.1 Відповідно до вимог статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд має урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

6.2 Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, його ставлення до вчиненого (вину не визнав, не розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: раніше судимий, вчинив цей злочин під час іспитового строку, встановленого йому попереднім вироком суду, молодого віку, працював неофіційно електриком, з середньою освітою, під наглядом лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням викладеного, того, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та наявності декількох обставин, які обтяжують покарання, конкретних обставин вчиненого правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому злочині не визнав, є особою молодого віку, раніше судимий, який вчинив новий злочин за цим провадженням під час ісптового строку за попереднім вироком суду, то суд вважає за можливе, обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, наближених до мінімальних.

6.3 Окрім цього, суд має вказати про те, що під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 309; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Вказана обставина зумовлює до застосування положень ст. 71 КК України та визначення остаточного покарання за сукупністю вироків.

6.4 Обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий 24 липня 2023 року та звільнений з-під варти на підставі ухвали слідчого судді 26 липня 2023 року. Надалі, взятий під варту у залі суду на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, якою була скасована ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. У подальшому, після 19 вересня 2023 року запобіжний захід як під час досудового росзілдування, так і судового розгляду, залишався незмінним у вигляді тримання під вартою. Вказаний строк тримання під вартою з 24.07.2023 до 26.07.2023 включно, з 19.09.2023 до дня проголошення цього вироку включно, має бути зарахований у строк відбування покарання обвинуваченому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України. Строк відбування покарання слід рахувати з дня проголошення цього вироку, залишивши обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни до дня набраня вироком законної сили.

VII. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

7.1 Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

7.2 Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 89, 94, 100, 368-371 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років три місяці.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року та остаточно обвинуваченому ОСОБА_7 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 липня 2023 року (день фактичного затримання) до 26 липня 2023 року включно (день звільнення з-під варти на підставі ухвали слідчого судді), та з 19 вересня 2023 року до 18 березня 2025 року включно.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальні витрати, здійснені під час досудового розслідування, на користь держави за проведення судово-медичної експертизи від 17 жовтня 2023 року № 042-1386-2023 у розмірі 1 998 грн; судово-медичної експертизи від 27 липня 2023 року № 042/1-330-2023 у розмірі 1 134 грн.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_13 , поданого в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 , задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 завдану злочином моральну шкоду у розмірі 250 000 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: джинси, футболку з плямами невідомого походження, передані на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 007946), знищити; кросівок з правої ноги, білого кольору з чорними, синіми та червоними вставками, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 007945), знищити; жіночі труси білого кольору, шорти чорного кольору, майку чорного кольору з принтом білого та бежевого кольорів, передані на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 007944), знищити; сумка чорного кольору з мобільним телефоном, в`язка ключів, грошові кошти у сумі 20 грн, навушники, чеки, тапки чорного кольору, передані на відповідальне зберігання законному представнику потерпілої, залишити останній як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3