Справа № 212/7561/21
У Х В А Л А

03 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., за участю секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши заяву представниці АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» Цуканової Н.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу в кримінальній справі № 212/7561/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б. на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 27.03.2025 року надійшла вищевказана заява.

Заява обґрунтована тим, що Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в рамках кримінального провадження у справ № 212/7561/21 цивільний позов АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено. На виконання вироку суду видано виконавчий лист. Проте, станом на день звернення до суду, вирок суду в частині стягнення майнової шкоди з ОСОБА_1 в розмірі 3162, 14 гривень не виконано. А тому звертаються до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.

Ухвалою суду від 28.03.2025 року прийнято вказану заяву до свого провадження та призначено судове засідання з викликом учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши заяву АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», матеріали кримінального провадження, суддя дійшов наступного.

За правилами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України, у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Приписами ч. 1 ст. 539 КПК України визначено: питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990 року, питання про видачу дубліката виконавчого листа по цивільному позову, розглянутому в кримінальній справі вирішується за нормами Цивільно-процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено: стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Замість втраченого оригіналу виконавчого листа, суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Так, у відповідності до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, який набрав чинності 15.12.2017 року, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це.

Дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2021 року призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.Цивільні позови АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» та АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТЕЛЕКОМ» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої злочином задоволені.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТЕЛЕКОМ» В ОСОБІ: ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ФІЛІЇ АТ «УКРТЕЛЕКОМ» 9881,33 гривні.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» 3162,14 гривні. Вирок набрав законної сили 01.11.2021 року (а.с.132-135).

В матеріалах справи міститься розписка представниці АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕЛОЦЕНТРАЛЬ» Стаднік Яни Вікторівни про отримання виконавчого листа 09.12.2022 року (а.с.121).

За інформацією наданою щодо результату пошуку виконавчий проваджень в АСВП від 19.03.2025 року вказаний виконавчий лист в органах виконавчої службі на виконанні не перебуває (а.с.136 -137 зворотній).

Під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 та постановах Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 18.01.2024 у справі № 913/869/14.

Так, на час видачі Господарським судом Дніпропетровської області Наказу у справі № 904/2663/18 від 12.10.2018 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається з виконавчого листа, який видано представниці АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» Стаднік Я.В. строк пред`явлення виконавчого листа зазначено 01.11.2024 року.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII).

Вказані норми визначають можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому Цивільно-процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В той же час, поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо поновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G.B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви, апеляційної/касаційної скарги до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ЦПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 121 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Відповідно до пункту 102 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон набрав чинності 26 березня 2022 року.

Положення пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» стосуються також строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на викладене, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання в зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервався та на час розгляду заяви стягувача не сплив, а тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 212/7561/21 до виконання, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за вироком від 27.09.2021 року, який набрав законної сили 01.11.2021 року.

Поміж тим, з наведеного слідує, що вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2021 року в частині стягнення майнової шкоди в сумі 3 162,14 грн. на користь АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» не виконано.

Постановою Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі № 263/4331/18 визначено, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суд вважає, що оскільки оригінал виконавчого листа втрачено, тому з метою захисту прав заявника на отримання відшкодування завданої матеріальної шкоди, заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню, оскільки вирок суду не закінчено виконанням, та надані належні докази щодо втрати виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.534, 535, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представниці АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» Цуканової Н.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу в кримінальній справі № 212/7561/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа від у справі № 212/7561/21;1-кп/212/742/21 за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» 3162,14 гривні.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2025 року.

Суддя І. Б. Чайкін