ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/2425/25
Провадження № 1-кс/991/2418/25
У Х В А Л А

20 березня 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні № 0000146 від 15.04.2024,

клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 ,

про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

20.03.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 1).

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.03.2025 указане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 60).

Обґрунтування клопотання

Зі змісту клопотання слідує, що детективами Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000146 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

11.08.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь?якої дії з використанням наданої їй влади та службового становище, за попередньою змовою групою осіб.

12.08.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/7227/24 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 25 000 000 грн.

У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 неодноразово продовжувався.

Востаннє ухвалою слідчого судді від 05.02.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.03.2025. Також, вказаною ухвалою підозрюваному ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 8 000 000 грн та покладені такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора та суду;

- не відлучатися із міста Києва та Київської області без дозволу детектива, прокурора та суду;

- повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб.

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

12.03.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище та іншою службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь?якої дії з використанням наданої їй влади та службового становище, вчиненого за попередньої змовою групою осіб.

Водночас, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2025 змінено застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід в частині визначеного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення його розміру до 6 000 000 грн.

19.03.2025 у кримінальному провадженні прийнято рішення про завершення досудового розслідування, про що повідомлено стороні захисту та на теперішній час триває виконання вимог ст. 290 КПК України.

Водночас, на переконання детектива, на даний час не зменшилися та продовжують існувати передбачені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які у сукупності з обґрунтованістю підозри ОСОБА_4 обумовлюють продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь?яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; (4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

З урахуванням наведеного детектив указав, що встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, дають переконливі підстави вважати, що саме тримання під вартою є єдиним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Жодні інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування до ОСОБА_4 .

Одночасно з продовженням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою детектив прохав визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 6 000 000 грн.

Позиції учасників судового засідання

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання детектива підтримав з мотивів, що у ньому наведені.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання детектива, окрім того наголошував, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, а вказані в клопотанні докази, поза розумним сумнівом, не підтверджують обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Окрім того, у матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження злочинної змови ОСОБА_4 із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 за передачу на зберігання з можливістю використання вугільно-видобувного обладнання з шахт ДП «Селидіввугілля» до ДП «Волиньвугілля», а спілкування, яке зафіксоване в протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не підтверджує отримання чи вимагання ОСОБА_4 коштів від зазначених осіб. Крім цього, захисник наголосив, що грошові кошти, які ідентифіковані як неправомірна вигода, у ОСОБА_4 вилучені не були, а місцезнаходження 158 000 доларів США наразі не встановлено.

Окрім того, на переконання сторони захисту, ризики, наведені у клопотанні, не підтвердженні належними та допустимими доказами. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є надуманим та ґрунтується виключно на припущеннях, а не на матеріалах кримінального провадження. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, захисник вказав, що наявність згідно версії сторони обвинувачення співучасників злочину вказує на кваліфікуючу ознаку - вчинення кримінального правопорушення за попередньої змови групою осіб, а не свідчить про вжиття заходів конспірації, як способу вчинення злочину. Окрім того, стороною обвинувачення вже допитані свідки та досліджені усі обставини передачі обладнання від ДП «Седидіввугілля» до ДП «Волиньвугілля», що вбачається з матеріалів кримінального провадження. Водночас, на переконання захисника, необґрунтованими є твердження сторони обвинувачення про можливість впливу з боку ОСОБА_4 , завдяки своєму авторитету у сфері видобутку вугілля та через довірених осіб, безпосередньо на свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щоб спонукати їх змінити свої попередні показання.

Захисник наголосив, що ОСОБА_4 усвідомлює, що незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань може бути розцінене як кримінальне правопорушення. Стосовно показань підозрюваного ОСОБА_10 про причетність ОСОБА_4 до систематичного отримання неправомірної вигоди, захисник зазначив, що такі твердження сторони обвинувачення обґрунтовуються виключно показаннями підозрюваного ОСОБА_10 у якого було вилучено 40 тисяч доларів США, ідентифікованих як предмет неправомірної вигоди, що на переконання сторони захисту, безумовно вказує на те, що останній із метою уникнути кримінальної відповідальності дає неправдиві показання. Окрім того, у клопотанні зазначено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 у межах якого перевіряється причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних корупційних злочинів, однак матеріали кримінального провадження, які додані до клопотання, не містять даних на підтвердження таких доводів сторони обвинувачення.

З огляду на викладене, захисник вважав клопотання детектива необґрунтованим та безпідставним, прохав відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 . Втім, у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прохав зменшити розмір застави до 3 000 000,00 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та прохав відмовити у задоволенні клопотання детектива про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотиви слідчого судді

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали судової справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на таке.

Релевантні джерела права

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

(1) переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду;

(2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

(3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

(4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

(5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

(1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

(2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

(3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити: (1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; (2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; (3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали. що підтверджують ці обставини; (4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України; (5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; (6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; (7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (ч. 1 ст. 184 КПК України).

Порядок продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, окрім відомостей зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинні бути зазначені:

(1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

(2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Обставини справи

З матеріалів справи слідує, що детективами Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000146 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

За версією сторони обвинувачення, упродовж 25.07.2024?10.08.024 заступник Міністра енергетики України ОСОБА_4 , за попередньою змовою з виконувачем обов`язків Генерального директора Державного підприємства (далі - ДП) «Селидіввугілля» ОСОБА_10 , а також ОСОБА_14 та ОСОБА_9 одержали від радника Генерального директора ДП «Волиньвугілля» за передачу вугільно?видобувного обладнання від ДП «Селидіввугілля» до ДП «Волиньвугілля» неправомірну вигоду у загальній сумі 300 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 10.08.2024 становить 12 297 000 грн, що відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 КК України є особливо великим розміром, за таких обставин.

У березні 2024 року ДП «Волиньвугілля» листами від 01.03.2024 № 112/1.4/10-39, від 05.03.2024 № 118/1.1/10-39 та від 19.03.2024 № 140/1.4/10-39 ініціювало перед Міністерством енергетики України питання щодо можливості передачі вугільного видобувного обладнання, яке використовується на державних шахтах на території східних областей України, до ДП «Волиньвугілля» з метою його збереження та забезпечення можливості використання для збільшення об`ємів видобування вугілля на шахтах, які знаходяться на території західних областей України.

Розуміючи зацікавленість ДП «Волиньвугілля» в одержанні у користування обладнання для видобування вугілля, приблизно у березні 2024 року заступник Міністра енергетики України ОСОБА_4 , вступив у злочинну змову з виконувачем обов`язки генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з метою одержання неправомірної вигоди від радника Генерального директора ДП «Волиньвугілля» ОСОБА_12 за передачу на зберігання з можливістю використання вугільно видобувного обладнання з шахт ДП «Селидіввугілля» до ДП «Волиньвугілля».

Під час зустрічі, яка відбулася між ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 25.03.2024 в ресторані «ВАО» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 14/1, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_12 , що для позитивного вирішення питання щодо передачі обладнання до ДП «Волиньвугілля» необхідно надати для нього, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 неправомірну вигоду, попередній розмір якої ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_4 визначити у сумі пів мільйона доларів США, на що ОСОБА_4 погодився.

У подальшому, 28.03.2024 в ресторані «ВАО» ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , узгодив із ОСОБА_10 вищезазначений розмір неправомірної вигоди, яку вони планували одержати від ОСОБА_12 , а також обговорили за участі ОСОБА_4 спосіб отримання неправомірної вигоди двома частинами.

Після того як ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 узгодили між собою розмір неправомірної вигоди, спосіб її отримання, розуміючи, що для передачі такого обладнання необхідно вчинити ряд дій, які віднесені до повноважень ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , виконувач обов`язки генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 підписав договір зберігання № 30 від 01.04.2024 з ДП «Волиньвугілля», умовами якого передбачалося тимчасове зберігання ДП «Волиньвугілля» майна, яке мало бути передане від ДП «Селидіввугілля», без права використовувати таке майно з боку зберігача.

Так, ДП «Волиньвугілля», будучи зацікавлене у якнайшвидшому фактичному одержанні обладнання, у т.ч. з можливістю його використання 09.04.2024 та 30.04.2024 скерувало на адресу заступника Міністра енергетики України ОСОБА_4 листи з проханням передати на відповідальне зберігання обладнання з державних вугледобувних підприємств, у тому числі ДП «Селидіввугілля», з можливістю його використання.

Діючи в межах єдиного злочинного плану, ОСОБА_4 розуміючи, що він як заступник Міністра енергетики України наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями та можливостями своєї посади по відношенню до керівників державних підприємств вугільної галузі, у своїх відповідях від 08.05.2024 № 26/1.5?8.4?11046 та від 24.05.2024 № 26/1.5?8.4?12300 на листи ДП «Волиньвугілля» від 09.04.2024 та 30.04.2024, а також лист виконувача обов`язки генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 від 07.05.2024, запропонував керівникам державних вугледобувних підприємств, у тому числі ДП «Селидіввугілля», вжити всіх заходів, спрямованих на збереження майна, яке знаходиться на балансі підприємства, у межах та у спосіб, визначений законодавством, чим фактично погодив можливість передачі шахтного обладнання.

У подальшому під час зустрічі 05.05.2024 в ресторані «ВАО» за участі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , останній зателефонував виконувачу обов`язків генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 та надав вказівку передати шахтне обладнання до ДП «Волиньвугілля».

Отримавши вказівку та враховуючи наявні листи заступника Міністра енергетики України ОСОБА_4 , згідно умов вищезазначеного договору зберігання від 01.04.2024 № 30, виконувач обов`язки генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 , діючи з метою досягнення спільного злочинного умислу на подальше одержання неправомірної вигоди, передав на підставі актів на зберігання до ДП «Волиньвугілля» 10.05.2024 комбайн прохідницький КПД.00.00.000-26, вартістю 9 547 305,97 грн з ПДВ та 17.05.2024 - комбайн прохідницький КП.-75Д, вартістю 1 800 000 грн з ПДВ, які становили частину з загального переліку майна, яке мало намір отримати ДП «Волиньвугілля».

Під час чергової зустрічі, яка відбулася 18.07.2024 у ресторані за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Ходосівка, вул. Обухівське шосе, 2, ОСОБА_9 , довів до відома ОСОБА_12 узгоджений з ОСОБА_4 розмір неправомірної вигоди у загальній сумі 500 000 доларів США, яку слід було передати двома частинами - по 250 000 доларів США кожна, за передачу обладнання до ДП «Волиньвугілля», у т.ч. за вже передане.

22.07.2024 ОСОБА_4 , діючи в межах спільного злочинного плану, через месенджер «WhatsApp» призначив ОСОБА_12 зустріч в ресторані «ВАО» на 18 годину.

Під час цієї зустрічі, у ресторані «ВАО» ОСОБА_9 узгодив із ОСОБА_12 спосіб передачі раніше узгодженого розміру неправомірної вигоди у сумі 500 000 доларів США, зокрема, в частині того, що через значні розміри, вказана неправомірна вигода буде передаватися ОСОБА_12 протягом наступних п`яти тижнів у частках по 100 000 доларів США щотижнево шляхом передачі виконувачу обов`язків генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 .

Цього ж дня, 22.07.2024 у ресторані «ВАО» ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 , який приєднався до зустрічі після вищезазначеної розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , про узгодження з ОСОБА_12 порядку передачі останнім грошових коштів у сумі 500 000 доларів США щотижнево по 100 000 доларів США упродовж наступних п`яти тижнів. На вказаний спосіб одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 погодився, проте висловив пересторогу щодо ризиків такого формату розрахунків та зауважив, що у випадку відмови ОСОБА_15 від надання неправомірної вигоди, вони з ОСОБА_9 зможуть забезпечити повернення переданого майна.

Остаточно узгодивши розмір та умови передачі неправомірної вигоди, ОСОБА_10 діючи на виконання спільного злочинного умислу, 24?25.07.2024 уклав додаткову угоду № 1 до договору зберігання № 30 від 01.04.2024 з ДП «Волиньвугілля», якою передбачалася умова щодо права зберігача користуватися майном, переданим на зберігання для своїх виробничих потреб.

На виконання злочинних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо надання неправомірної вигоди, 25.07.2024 довірена особа ОСОБА_12 - ОСОБА_13 у період часу з 14 год 47 хв до 14 год 50 хв в приміщенні готелю «Україна» за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 4, передав виконувачу обов`язків Генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 першу частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США.

26.07.2024 об 11 год 54 хв ОСОБА_10 кошти у сумі 100 000 доларів США, які одержав від ОСОБА_13 , передав у приміщені ресторану «МОССО» ОСОБА_9 .

Отримавши першу частину неправомірної вигоди, 27.07.2024 виконувач обов`язки генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_10 , діючи на виконання спільного злочинного умислу, передав на зберігання до ДП «Волиньвугілля» чергову частину шахтного обладнання, зокрема комбайн прохідницький П110?01, вартістю 19 842 800 грн з ПДВ.

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на одержання неправомірної вигоди, під час зустрічі між ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , яка відбулася 03.08.2024 у ресторані «Фабіус» за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 70, ОСОБА_9 , діючи у змові із ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_12 , що наступну частину неправомірної вигоди, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_10 , необхідно передати довіреній ОСОБА_9 особі - ОСОБА_16 .

На виконання злочинних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , довірена особа ОСОБА_12 - ОСОБА_13 03.08.2024 о 17 год 23 хв у автомобілі на парковці торгового центру «River Mall» за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 12, передав другу частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США довіреній особі ОСОБА_9 - ОСОБА_11 .

Після одержання другої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США ОСОБА_11 перемістив на автомобілі «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_1 отримані від ОСОБА_13 кошти в ресторан «Fenix» за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 30 А, де передав їх ОСОБА_9 .

Під час зустрічі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 06.08.2024 у період часу з 16 год 15 хв до 17 год 17 хв у приміщенні ресторану готелю «Ramada Encore» за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 103, ОСОБА_9 частину коштів у сумі 50 000 доларів США з першої частини одержаних від ОСОБА_13 коштів віддав ОСОБА_10 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на одержання всієї суми неправомірної вигоди, 08.08.2024 ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 , що наступну частину неправомірної вигоди необхідно знову передати ОСОБА_11 .

На виконання злочинних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , довірена особа ОСОБА_12 - ОСОБА_13 10.08.2024 у період з 13 год 15 хв по 13 год 20 хв у припаркованому автомобілі за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 11, передав довіреній особі ОСОБА_9 - ОСОБА_11 третю частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США.

Одразу після одержання третьої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США ОСОБА_11 перемістив на автомобілі «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 отримані від ОСОБА_13 кошти до ресторану «Фабіус», де його очікував ОСОБА_9 .

Цього ж дня, органом досудового розслідування, з метою припинення злочинної діяльності, особи причетні до вчинення кримінального правопорушення були затриманні.

11.08.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь?якої дії з використанням наданої їй влади та службового становище, за попередньою змовою групою осіб (т. 1 а.с. 43).

12.08.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/7227/24 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 25 000 000 грн (т. 1 а.с. 53).

У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 неодноразово продовжувався (т. 2 а.с. 111, 126, 137, 139).

Востаннє ухвалою слідчого судді від 05.02.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.03.2025. Також, вказаною ухвалою підозрюваному ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 8 000 000 грн та покладені такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора та суду;

- не відлучатися із міста Києва та Київської області без дозволу детектива, прокурора та суду;

- повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як безпосередньо, так і через третіх осіб.

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю (т. 2 а.с. 144).

12.03.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище та іншою службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь?якої дії з використанням наданої їй влади та службового становище, вчиненого за попередньої змовою групою осіб (т. 2 а.с. 146).

Водночас, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2025 змінено застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід в частині визначеного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення його розміру до 6 000 000 грн (т. 2 а.с. 156).

19.03.2025 у кримінальному провадженні прийнято рішення про завершення досудового розслідування, про що повідомлено стороні захисту та на теперішній час триває виконання вимог ст. 290 КПК України (т. 2 а.с. 157).

До завершення строку дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу детектив подав слідчому судді клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (серед інших рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Системний аналіз положень ст. 17, ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 94 та ч. 1, 2 ст. 368 КПК України свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання стосовно доведеності / не доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації її діяння відповідно до закону України про кримінальну відповідальність (КК України), позаяк вони підлягають вирішенню за результатами судового розгляду по суті обвинувального акта.

На цій стадії кримінального провадження слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів визначає, чи є вірогідною причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (за стандартом «обґрунтованої підозри»), щоб продовжити застосування до неї запобіжного заходу.

У якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення прокурор долучив до клопотання, зокрема:

(1) заявою ОСОБА_13 від 15.04.2024 щодо незаконних дій ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 131);

(2) протоколами допитів свідка ОСОБА_13 від 15.04.2024, від 01.08.2024, який повідомив про обставини передачі ним трьох частин неправомірної вигоди по 100 000 доларів США кожна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 119, 126);

(3) протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 25.07.2024, який пояснив обставини, за яких йому висунули умови щодо надання неправомірної вигоди у сумі 500 000 доларів США за передачу обладнання до ДП «Волиньвугілля» (т. 1 а.с. 122);

(4) розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.09.2023 № 764-р «Про призначення ОСОБА_4 заступником Міністра енергетики України» (т. 1 а.с. 34);

(5) протоколом від 09.08.2024 за результатами огляду матеріалів кримінального провадження № 0000353 від 17.10.2023, зокрема протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД), а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю. Зокрема під час проведення НСРД зафіксовано розмову 25.03.2024 між ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 у ході якої ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_4 вказує ОСОБА_12 на необхідність надання неправомірної вигоди (т. 1 а.с. 193);

(6) протоколом від 09.08.2024 за результатами огляду матеріалів кримінального провадження № 0000353 від 17.10.2023, зокрема протоколу за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю. Зокрема під час проведення НСРД зафіксовано розмову 28.03.2024 між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у ході якої вони обговорюють між собою розмір неправомірної вигоди, яку вони планують одержати від ОСОБА_12 за передачу обладнання (т. 1 а.с. 193);

(7) протоколом від 18.07.2024 за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю, за результатами якого зафіксовано розмову 18.07.2024 у ресторані за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , у ході якої ОСОБА_9 надає вказівку всім забрати телефони (т. 1 а.с. 197);

(8) протоколом огляду від 07.08.2024 мобільного телефону ОСОБА_12 у ході якого зафіксовано надходження від ОСОБА_4 повідомлення 22.07.2024 про призначення зустрічі в ресторані «ВАО» на 18 годину (т. 1 а.с. 199);

(9) протоколом від 22.07.2024 за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю, за результатами якого зафіксовано розмову 22.07.2024 у ресторані за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 під час якої вони обговорюють можливість надання неправомірної вигоди п`ятьма частинами по 100 000 доларів США щотижнево, а у подальшому - між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , в ході якої ОСОБА_9 повідомляє про досягнуту домовленість з ОСОБА_12 про передачу неправомірної вигоди у сумі 500 000 доларів США щотижнево по 100 000 доларів США упродовж наступних п`яти тижнів, з чим ОСОБА_4 погодився, проте висловив пересторогу щодо великих ризиків такого формату розрахунків (т. 1 а.с. 202);

(10) протоколом від 25.07.2024 за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю, за результатами яких зафіксовано розмову 24.07.2024 у ресторані за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 14/1 між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 під час якої вони обговорюють фінансові взаємовідносини, у тому числі плани з одержання неправомірної вигоди через ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 208);

(11) протоколом від 25.07.2024 огляду «заявника» (свідка), ксерокопіювання грошових коштів та вручення «заявнику» (свідку) грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_13 вручено першу частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США, зокрема ідентифіковані 1 000 купюр по 100 доларів США кожна (т. 1 а.с. 182);

(12) протоколом від 25.07.2024 за результатами проведення НСРД, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, у ході якого зафіксовано факт передачі ОСОБА_13 25.07.2024 у приміщенні готелю «Україна» ОСОБА_10 першої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США (т. 1 а.с. 208);

(13) протоколом від 26.07.2024 за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю, за результатами яких зафіксовано розмову ОСОБА_13 з ОСОБА_17 при передачі йому першої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США (т. 1 а.с. 212);

(14) протоколом від 07.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме спостереження за громадянином України у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, під час яких зафіксовано як 26.07.2024 ОСОБА_10 кошти, які одержав від ОСОБА_13 , передав у приміщені ресторану «МОССО» у пакеті червоного кольору ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 218);

(15) протоколом від 03.08.2024 огляду та вручення грошових коштів залученій особі до проведення НСРД, відповідно до якого ОСОБА_13 вручено другу частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США, зокрема ідентифіковані 1 000 купюр по 100 доларів США кожна (т. 1 а.с.

(16) протоколом від 03.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, у ході якого зафіксовано факт передачі ОСОБА_13 03.08.2024 в автотранспорті на парковці торгового центру «River Mall» ОСОБА_11 другої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США;

(17) протоколом від 04.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме аудіо-, відеоконтроль особи з використанням аудіо-, відео контролю, за результатами яких зафіксовано розмову ОСОБА_18 з ОСОБА_11 при передачі йому другої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США (т. 1 а.с. 224);

(18) протоколом від 04.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме спостереження за річчю у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, під час яких зафіксовано як 03.08.2024 ОСОБА_11 одразу після одержання частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США поїхав на зустріч з ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 226);

(19) протоколом огляду та вручення грошових коштів від 10.08.2024, відповідно до якого 10.08.2024 ОСОБА_13 вручено третю частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США, зокрема ідентифіковані 1 000 купюр по 100 доларів США кожна (т. 1 а.с. 189);

(20) протоколом обшуку від 10-11.08.2024 в автомобілі «Toyota Camry», державний номерний знак, який використовує ОСОБА_11 , у ході якого виявлено та вилучено третю частину неправомірної вигоди у сумі 100 тисяч доларів США, зокрема попередньо ідентифіковані 1 000 купюр по 100 доларів США кожна (т. 1 а.с. 95);

(21) протоколом обшуку 10-11.08.2024 в будинку за місцем проживання ОСОБА_9 у ході якого виявлено та вилучено кошти у сумі 2 000 доларів США з першої частини неправомірної вигоди, зокрема попередньо ідентифіковані 20 купюр по 100 доларів США кожна (т. 1 а.с. 70);

(22) протоколом обшуку від 11.08.2024 за місцем проживання ОСОБА_10 у ході якого виявлено та вилучено кошти у сумі 40 000 доларів США з першої частини неправомірної вигоди, зокрема попередньо ідентифіковані 400 купюр по 100 доларів США кожна (т. 1 а.с. 83);

(23) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 11.08.2024, який повідомив обставини вчинення ним та іншими підозрюваними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (т. 1 а.с. 66);

(24) протоколом від 11.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме спостереження за річчю у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів спостереження, за результатами яких зафіксовано передачу 10.08.2024 ОСОБА_13 третьої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США ОСОБА_11 та подальшу поїздку ОСОБА_11 з отриманими коштами до ресторану «Фабіус» (т. 2 а.с. 1);

(25) протоколами від 12.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме спостереження за громадянином України у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів спостереження, за результатами яких зафіксовано передачу 10.08.2024 ОСОБА_13 третьої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США ОСОБА_11 , подальшу поїздку ОСОБА_11 з отриманими коштами до ресторану «Фабіус» та зустріч ОСОБА_11 з ОСОБА_9 у вказаному ресторані (т. 2 а.с. 5);

(26) протоколом від 12.08.2024 за результатами проведення НСРД, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, у ході якого зафіксовано факт передачі ОСОБА_13 10.08.2024 в припаркованому автотранспорті ОСОБА_11 третьої частини неправомірної вигоди у сумі 100 000 доларів США (т. 2 а.с. 5);

(27) протоколом огляду від 21.11.2024 електронних відомостей з мобільного телефону ОСОБА_4 , який вилучено під час його затримання 10.08.2024 за результатами якого виявлено спілкування ОСОБА_4 за допомогою месенджера «WhatsApp» з ОСОБА_19 щодо переліку майна, яке підлягає евакуації, а також призначення зустрічі в ресторані «ВАО»(т. 2 а.с. 32) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши відомості, які містяться в перелічених доказах, слідчий суддя вважає їх у сукупності достатніми для того, щоб у межах судового контролю, дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого злочину за тих обставин, що відображені у повідомленій йому підозрі, та про обґрунтованість останньої.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. У межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, вдаватися до оцінки наявності в її діях складу кримінального правопорушення чи конкретних кваліфікуючих ознак.

Також слідчий суддя враховує, що відомості, які містяться в долучених детективом матеріалах, загалом узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в підозрі ОСОБА_4 .

Щодо заявлених ризиків для кримінального провадження

Раніше згадувалося, що у своєму клопотанні детектив вказав про те, що на даний час продовжують існувати передбачені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - які обумовлюють необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо ризику переховування від органу досудового розслідування та / або суду

Надаючи оцінку тому, чи продовжує існувати ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та / або суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків.

Так, кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК Україні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ст. 12 та приміткою до ст. 45 КК України віднесено до особливо тяжкого корупційного злочину. Зазначене унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності чи від відбування покарання з випробуванням.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання. Їі треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення у справі «W v. Switzerland»).

Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

З матеріалів справи слідує, що підозрюваний ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 (дійсний до 15.01.2025), окрім того підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, яка має інвалідність. (т. 1 а.с. 33).

Зазначене зумовлює те, що ОСОБА_4 , відповідно до п. 21 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 має право виїзду за кордон під час дії воєнного стану, що істотно впливає на ризик перерахування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником:

- квартири за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) (т. 1 а.с. 245);

- земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:1440 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 233) (т. 1 а.с. 246);

- гаражу за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна: 233) (т. 1 а.с. 247);

Відповідно до відомостей Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_4 є власником автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 263);

Окрім того, згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суму доходів отриманих самозайнятою особою, розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб, а також загальну суму річного доходу задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи сукупний дохід підозрюваного ОСОБА_4 за період 2020?2023 роки становить 4 192 191 грн (без врахування суми утриманого податку), а його дружини ОСОБА_20 за аналогічний період - 9 352 669 грн (без врахування суми утриманого податку) (т. 1 а.с. 249, 257).

У сукупності наведене свідчить про достатню фінансову спроможність підозрюваного, щоб забезпечити себе за кордоном.

З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що співставлення у взаємозв`язку можливих негативних наслідків у результаті вирішення кримінального провадження із наявною у підозрюваного можливістю легально покинути територію України, не виключає існування на даний час ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Отже, детектив довів те, що на даний час продовжує існувати передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та / або суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Оцінюючи продовження існування цього ризику слідчий суддя виходить у сукупності із того, що: матеріали справи містять докази, зміст яких підтверджує небезпідставність доводів детектива у клопотанні та прокурора у судовому засіданні, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, зокрема із залученням до одержання неправомірної вигоди співучасників злочину вказує на вжиття заходів конспірації, а отже ОСОБА_4 може вжити заходів для створення штучних доказів своєї невинуватості.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що рідна сестра ОСОБА_4 та йога мати проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_5 . Вказаний будинок на праві власності належить ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є цивільною дружиною іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 19).

При цьому, допитані у вказаному провадженні у якості свідків колишня власниця будинку та агент з продажу нерухомості надали показання, відповідно до яких слідує, що фактично вказаний будинок придбавався ОСОБА_4 та його рідною сестрою (т. 2 а.с. 20).

На переконання слідчого судді, наведене вказує про те, що на даний час не зменшився передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик того, що підозрюваний може вдатися до знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Щодо ризику впливу на свідків, інших підозрюваних

Аналізуючи доводи слідчого у цій частині, суд ураховує специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ,, що, як правило, характеризується латентністю та завуальованістю, а в даному випадку, за версією слідства, вчинений групою осіб, частина з яких наразі не встановлена.

Зазначене у сукупності з можливим зв`язками ОСОБА_4 , набутими у силу статусу та посад, що він обіймав, дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших підозрюваних, з метою зміни чи відмови від надання ними показань, а відтак - і спотворення доказів у справі.

Так, у силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка передбачена ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Водночас, з огляду на закріплений у ст. 290 КПК України порядок ознайомлення захисту з матеріалами досудового розслідування, зокрема, з показаннями допитаних стороною обвинувачення осіб, очевидно, що підозрюваний може бути обізнаний із персональними даними свідків, інших підозрюваних та змістом їх позасудових показань. Фактично це підтверджено захисником у своєму клопотанні із наданням їм певного аналізу.

Зазначене у сукупності з описаними слідством у підозрі зв`язками ОСОБА_4 та учинення злочину у співучасті, дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших підозрюваних, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ним показань, а відтак - і спотворення доказів у справі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, які ще не допитані безпосередньо судом, залишається високим.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється

Слідчий суддя погоджується з доводами детектива про наявність цього ризику з огляду на таке.

На існування вказаного ризику вказують показання, надані підозрюваним ОСОБА_10 , а саме щодо систематичного отримання ОСОБА_4 щомісяця неправомірної вигоди (т. 1 .а.с. 66). Такі свідчення наразі перевіряються органом досудового розслідування.

Щодо наявності підстав для продовження застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри, продовження існування передбачених п. 1 - 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків для кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування продовження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід ОСОБА_4 , належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя враховує обставини, які свідчать про високу інтенсивність ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, його зв`язки, набуті у силу свого статусу та займаної посади.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; вік та його майновий стан.

В цьому контексті слідчий суддя бере до уваги особисту ситуацію (обставини) підозрюваного: одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка має інвалідність, має постійне місце проживання та його майновий стан.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним запобіганню встановленим ризикам. Водночас, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків

Отже, слідчий суддя погоджується з проханням детектива про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк зазначений у клопотанні строк.

Виходячи з наведеного та з огляду на продовження існування ризиків для кримінального провадження, слідчий суддя вважає неспроможними доводи захисту про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Вирішуючи питання щодо розміру застави, слідчий суддя зазначає, що передбачені п. 5 ч. 1 ст. 7 КПК України гарантії покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема належну процесуальну поведінку підозрюваного. Сума застави повинна бути оцінена з урахуванням даних про особу підозрюваного, його активів та майнового стану. Іншими словами - розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку переховування від органів досудового розслідування тощо, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому має бути врахований майновий стан підозрюваного.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. Водночас розмір такої застави не має бути надмірним.

Детектив прохав визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 6 000 000 грн.

Ураховуючи встановлені ризики та їх інтенсивність, обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та відомості про матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя погоджується з тим, що застава у визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах (від 242 240 грн до 908 400 грн) не здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.

З огляду на обставини розслідуваного злочину, який за версією слідства пов`язаний із одержанням неправомірної вигоди у розмірі 300 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 10.08.2024 становить 12 297 000 грн, слідчий суддя вважає, що підозрюваному має бути визначена застава у розмірі, який перевищує передбачений згаданою нормою граничний, втім, який не порушуватиме принцип пропорційності.

У цьому контексті слідчий суддя враховує відомості про матеріальний стан підозрюваного, зокрема: (1) наявність у його власності рухомого та нерухомого майна, а саме: (і) квартири у м. Києві, (іі) гараж та (ііі) земельної ділянки, а також (iv) автомобіля (Volkswagen Touareg), (2) того, що офіційний дохід ОСОБА_4 та його дружини за період з 2020 по 2023 роки сукупно становив 13 544 860 грн (без врахування суми утриманого податку).

Враховуючи наведені відомості про обставини інкримінованих злочинів та про сукупний майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 6 000 000,00 грн, яка не буде для нього завідомо непомірною. Саме у такому розмірі застава цілком здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а ризик її втрати буде фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявних ризиків.

Висновки

Сторона обвинувачення довела (і) наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, (іі) те, що передбачені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися та, (ііі) необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчий суддя погодився з розміром застави, який детектив прохав визначити для підозрюваного ОСОБА_4 .

Отже, клопотання детектива підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 183, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.05.2025.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок Вищого антикорупційного суду (за реквізитами: ; номер рахунка за стандартом IBAN НОМЕР_6 ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії цієї ухвали.

У випадку внесення застави у визначеному розмірі вважається, що до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді застави і він підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора та суду;

- не відлучатись із міста Києва та Київської області без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 к безпесередньо, так і через третіх осіб;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити два місяці з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава підлягає стягненню в дохід держави, а до підозрюваного може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, - у той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1