Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/250/25
Провадження № 1-кп/506/63/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2025селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Окни Одеської області у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 року за №0000092, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Красні Окни, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, не судимого в порядку ст. 89 КК України,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи військовозобов`язаним та належним чином попередженим керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, ухилився від виконання свого обов`язку за наступних обставин. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введения воєнного стану на території Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 90 діб. діб. В подальшому дію воєнного стану в Україні Указами Президента України неодноразово було продовжено, в період вчинення кримінального правопорушення, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2025 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 строком на 90 діб. Також, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію та призов на військову службу у Збройні Сили України. Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військові службу відповідно до закону. Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. Відповідно до Закону № 10449 від 11.04.2024 року усі призовники, військовозобов`язані та резервісти через 60 днів з дня набрання чинності Законом, мають з`явитись до ТЦК, у ЦНАП або скористатися електронним кабінетом і пройти звірку персональних даних із обліковими даними ТЦК. Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному чи управлінні або регіональному органі СБУ. Так, у громадянина ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на ухилення від належного військового обліку. Реалізуючи вказаний протиправний умисел, будучи особою яка згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» с військовозобов`язаним та обізнаним про дію воєнного стану запровадженого на території України, всупереч діючому законодавству, вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 ст.ст. 1, 33, 34, 35, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 2, 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктів 1, 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в період 60-ти днів з дня набрання чинності Закону України № 10449 від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення власних даних та проходження військово-лікарської комісії не з`явився. У подальшому, 29.11.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_3 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було згенеровано електронну повістку № 1494965 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на 15.12.2024 року о 14 годині 00 хвилин для звірки та уточнення облікових даних, яку ОСОБА_3 не отримав, в зв`язку відсутністю за місцем реєстрації та лист з повісткою повернувся без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Після чого, 07.02.2025 працівниками ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 був запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , для уточнення військово облікових даних, проходження військово лікарської комісії та визначення придатності до військової служби, де йому було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 19.02.2024 року о 09 годині 00 хвилин для звірки та уточнення облікових даних, але останній на вказану дату знову не прибув, а прибув 20.02.2025 року. Того ж дня, приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», було встановлено відсутність обставин, які б надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та останній був попереджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, а саме за дії, які полягали у недотриманні правил військового обліку та не проходження військово-лікарської комісії. Проте ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, у повній мірі усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, свідомо ухиляючись від виконання свого військового обов`язку, грубо порушуючи ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 2, 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, п.п. 1, 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, за відсутності поважних причин, 20.02.2025 року, відмовився від проходження військово-лікарської комісії, хоча мав для цього об`єктивну можливість. Тим самим, ОСОБА_3 умисно ухилився від військового обліку після письмового попередження про виконання вимог військового обліку, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіально центру комплектування та соціальної підтримки.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені підчас дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст.337 КК України, а саме: ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіально центру комплектування та соціальної підтримки.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення (кримінального проступку), дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.337 КК України, як ухилення призовника від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.1 КК України, Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує вид даного кримінального правопорушення, котре відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, відсутність обставини, що обтяжують покарання. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 381-382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: компакт-диск DVD-R долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах судового провадження /а.п.67/.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Матеріали кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Красноокнянський районний суд Одеської області.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1