Справа № 946/2380/25
Провадження № 1-кс/946/740/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Т.в.о. слідчого відділення № 1 слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця групи спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу у військовому званні «солдат», ВОС-100915А, раніше судимого Жовтневим районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 187 КК України у 2017 році до 8 років позбавлення волі, звільненого у липні 2024 році,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 від 09.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом в/ч НОМЕР_1 , 09.02.2025 приблизно о 02 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої по АДРЕСА_2 , де також біля входу на територію вказаної бази відпочинку перебував військовослужбовець НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до останнього, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, здійснив з наявного автомата АК-74 № НОМЕР_3 калібру 5.45 мм два постріли, а саме 1 в праву ногу та 1 в праву частину грудної клітини ОСОБА_8 , спричинивши останньому наскрізне кульове поранення в область грудної клітини з права та вогнепальне поранення правої великої гомілкової кістки, яке спричинило відкритий перелом правої великої гомілкової кістки.

Вказані дії ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього, внаслідок надання ОСОБА_8 екстреної медичної допомоги іншими особами.

11.02.2025 ухвалою слідчого судді у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 01.04.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 10.05.2025.

З метою отримання доказів винуватості в кримінальному провадженні призначено комплексну судову експертизу зброї за експертними спеціальностями 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2. «Балістичне дослідження слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», трасологічну експертизу за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», та судову вибухово-технічну експертизи 5.1. «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», дослідження яких на теперішній час триває.

Відомості, які будуть отримані з висновків зазначених експертиз та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, впливають на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначать остаточну кваліфікацію дій підозрюваного, можуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до вчинення злочину. Отже, без дослідження зазначених висновків судових експертиз, неможливо прийняти остаточне процесуальне рішення, а також відповідно до ст. 2 КПК України забезпечити повне та неупереджене розслідування кримінального провадження неможливо.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.05.2025.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав частково. Зазначив, що не знав, що потерпілий є військовим. Товариш по службі сказав, що у нього зброю забрав окупант, та підозрюваний прийшов з`ясовувати, зробив попереджувальний вистріл, а потім в ногу. А в грудну клітку випадково попав. Просить не продовжувати тримання під вартою, хоче продовжувати службу.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозрюваний не буде впливати на свідків, потерпілого. Він отримав поранення в ході захисту Батьківщини. За термін служби отримував почесну відзнаку. Просить домашній арешт за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Слідчим відділом ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 від 09.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

09.02.2025 р. ОСОБА_5 було затримано за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

09.02.2025 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 09.02.2025 року під час якого зафіксовано місце кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку від 09.02.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , на території бази відпочинку «Тетяна», в одній з кімнат, за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на магазин, який упаковано до спеціального сейф-пакету RIC №2003734, набої в кількості 17 штук з маркуванням «795», упаковано до спеціального сейф-пакету CRI №1218038 та відеореєстратор марки «ALHUA», який упаковано до спеціального сейф-пакету INZ № 4024950;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 , сослуживця ОСОБА_5 , який пояснив, що 08.02.2025 року приблизно об 22:00 годин він разом зі своїм сослуживцем ОСОБА_10 перебував в м. Вилкове, де познайомились з ОСОБА_11 , який відвіз їх згодом на своєму автомобілі до с. Приморське, а саме до бази відпочинку «Тетяна» приблизно об 23:40 год., який уїхав. 09.02.2025 приблизно об 00:20 год. почув грохіт воріт, вийшовши зі своєї кімнати на вулицю помітив як ОСОБА_11 на своєму автомобілі заїхав на територію вказаної бази відпочинку в сильному алкогольному сп`янінні, тому запросив його до себе в кімнату щоб останній відпочив. По дорозі до кімнати ОСОБА_11 почав виражатися нецензурною лайкою та штовхатись, а в кімнаті відпочинку ОСОБА_11 виштовхнув ОСОБА_12 з його кімнати та зачинив вхідні двері з внутрішньої сторони. Приблизно через 2 хвилини ОСОБА_11 відчинив вхідні двері та вибіг з автоматом АК-74 в руках та побіг в сторону воріт. ОСОБА_12 побіг до свого офіцера щоб попросити допомоги, та під час того, як він гукав, почув декілька пострілів та попрямував в напрямку воріт. Підійшовши до воріт, ОСОБА_12 помітив як ОСОБА_11 лежить боком на землі та кричить від болю, та біля нього знаходився сослуживці - ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , який надавав ОСОБА_11 першу медичну допомогу;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 , який вказав аналогічні початкові покази ОСОБА_9 , однак додав, що приблизно о 02:00 годині 09.02.2025 прокинувся від звуків пострілу. Вийшовши з номеру ОСОБА_10 попрямував на звуки шуму, які пролунали з вулиці, а саме перед ворітьми бази. На місці події він побачив свого побратима ОСОБА_14 з автоматом в руках та на землі лежачого на спині ОСОБА_11 , коло нього плями крові. Почавши оглядати ОСОБА_11 , виявив вогнепальне поранення на правій нозі, нище коліна, розтягнувши куртку, побачив як з правої сторони в районі легені присутнє вогнепальне поранення та сочиться кров, після чого почав надавати медичну допомогу;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

- протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 , який зазначив, що 09.02.2025 приблизно о 01.25 годині почув постріли за місцем проходження служби на базі відпочинку «Вікторія» с. Приморське Ізмаїльського р-ну Одеської області, в зв`язку з чим одягнув бронижилет, взяв свою вогнепальну зброю АК калібру 5,45 мм. Вибігши на вулицю, побачив невідомого чоловіка у цивільному одязі, якому почав кричати, щоб останній зупинився та поклав зброю на землю. Однак вказана особа не відреагувала та продовжила свій рух до виходу. ОСОБА_5 попередив про застосування вогнепальної зброї і за межами розташування підрозділу чоловік різко розвернувся та націлив дуло автомату на ОСОБА_5 , внаслідок чого, боячись за своє життя та здоров`я, останній зробив постріл в ногу, а потім ще один постріл, від чого невідомий впав на землю. Оглянувши особу, виявивши поранення, викликав бойових медиків для надання медичної невідкладної медичної допомоги.

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

11.02.2025 ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвала припиняє свою дію 09 квітня 2025 року.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 01.04.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 10.05.2025.

З метою отримання доказів винуватості в кримінальному провадженні призначено комплексну судову експертизу зброї за експертними спеціальностями 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2. «Балістичне дослідження слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», трасологічну експертизу за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», та судову вибухово-технічну експертизи 5.1. «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», дослідження яких на теперішній час триває.

Відомості, які будуть отримані з висновків зазначених експертиз та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, впливають на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначать остаточну кваліфікацію дій підозрюваного, можуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до вчинення злочину. Отже, без дослідження зазначених висновків судових експертиз, неможливо прийняти остаточне процесуальне рішення, а також відповідно до ст. 2 КПК України забезпечити повне та неупереджене розслідування кримінального провадження неможливо.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування, а саме незаконно перетнути державний кордон України, що обумовлено близьким розташуванням с. Приморське, в якому мешкає підозрюваний до кордону, межуючої країни та відсутністю міцних соціальних зв`язків з близькими родичами. Також він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що підозрюваний з ними знайомий та йому відоме їх місце мешкання, шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин, а також він може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній вчинив вказане кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи постійного джерела доходу.

Метою та підставами продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.

Крім цього, є реальна загроза того, що останній у разі не застосування запобіжного заходу буде переховуватися та уникати явки до слідчого, прокурора суду використовуючи статус військовослужбовця та обґрунтовуючи це службовою зайнятістю.

Таким чином, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків -військовослужбовців, які проходять військову службу у одній військовій частині та інших осіб, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. При цьому, враховуючи те, що суд безпосередньо досліджує докази, є можливість того, що ОСОБА_5 вплине на свідків до їх допиту у судовому засідання та вони змінять свої покази і таким чином завдасть перешкоду прийняттю обґрунтованого та законного рішення.

Також, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 спроможний затягувати досудове розслідування, що вплине на прийняття рішення у розумні строки.

Також з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 спроможний вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з проходженням службу, наприклад з метою уникнення кримінальної відповідальності вчините дезертирство, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливим тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, держави, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_5 , стан здоров`я за яким останній хронічних захворювань не має, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , прямо вказують на неможливість виконання останнім своїх процесуальних обов`язків належним чином, і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. У свою чергу, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме даний запобіжний захід дозволить уникнути настання вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Отже, слідчим, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування - до 10.05.2025р.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Т.в.о. слідчого відділення № 1 слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10.05.2025р.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 04.04.2025р. о 09:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1