Справа № 161/943/25 Провадження №11-сс/802/57/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_9 (ЄРДР за № 0004221),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 , звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, не судимого, з домашнього арешту на тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1, ч.2 301, ч.3 ст.301, ч.1 ст.301-1, ч.4 ст.301-1 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004221.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2025 року відмовлено у клопотанні старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 ..

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Вказує на те, що підозрюваному повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні 17 кримінальних правопорушень, з яких 8 є тяжкими та 7 особливо тяжкими злочинами. Посилається на те, що цілодобовий домашній арешт не зможе забезпечити обмеження підозрюваного в доступі до технічних пристроїв, що уможливить його спілкування з іншими особами, в тому числі і учасниками кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та змінити до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримувала подану апеляційну скаргу і просила змінити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, підозрюваного та його захисників, які заперечували доводи апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, за правилами ч.3 ст.173, ч.1, 4 ст.194 КПК України застосуванню до особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, підлягає найбільш м`який запобіжний захід, який здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Таким чином, підставою для зміни запобіжного заходу за ініціативою прокурора, слідчого є істотні для вирішення питання про його вид та/або обсяг обставини, які виникли після прийняття рішення про застосування первісного запобіжного заходу, або існували на той час, втім не були відомі стороні обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, щодо підозрюваного ОСОБА_9 на даний час застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який довів свою дієвість і є достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що прокурором під час апеляційного розгляду не спростовано.

В суді апеляційної інстанції слідчий пояснив, що підозрюваний ОСОБА_9 з`являється на виклики, дотримується належної процесуальної поведінки.

Натомість наведені стороною обвинувачення нові обставини зводяться виключно до перекваліфікації дій ОСОБА_9 на більш тяжкі кримінальні правопорушення, за які, у випадку визнання його винуватим, останньому загрожує більш суворе покарання.

При цьому клопотання не містить достатнього обґрунтування того, що раніше встановлені щодо підозрюваного ризики істотно збільшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Зокрема ЄСПЛ у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Також апеляційний суд звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту діє відносно ОСОБА_9 з 12 грудня 2024 року, умови раніше застосованого запобіжного заходу ОСОБА_9 не порушував.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 не здав свого паспорта для виїзду за кордон, то на час апеляційного розгляду паспорт підозрюваного вже був зданий до УДМС України у Волинській області, що підтверджується копією заяви ОСОБА_9 із відміткою про отримання паспорта НОМЕР_1 .

З огляду на викладене апеляційний суд, погоджуючись з висновками слідчого судді, вважає, що прокурором не доведено необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ніж фактично застосованого, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: