Справа № 302/1179/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/ 619/24 за апеляційною обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синевир, Міжгірського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироками Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.10.2010, 17.12.2012, 04.12.2015, 28.02.2017 та вироком Хустського райсуду Закарпатської області від 15.07.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільненого 05.07.2024 по відбуттю строку покарання

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України та частиною першою статті 263 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічних експертиз в сумі 4 922 грн 32 коп. та за проведення судово-балістичних експертиз в сумі 4 543 грн 68 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2024 року на майно, а саме: узори капілярів пальців рук, вилучені із зовнішньої сторони вхідних дверей та вікна, які поміщено до спецпакету без н.з. №1, узори капілярів пальців рук, вилучені із картонної коробки, поміщені до спецпакету без н.з. №2 та дві пачки запечатаних сигарет марки «Rothmans», які вилучено та поміщено до спец пакету WAR 0003526, - скасовано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2024 року на вилучені предмети під час огляду місця події 23.07.2024 в будинку АДРЕСА_2 , а саме на: металеву каструлю сірого кольору з прозорою скляною кришкою до неї, поміщена до спецпакету № WAR 1672098; із зовнішньої сторони скляної кришки до каструлі узори капілярів пальців рук, які додано в таблицю до протоколу ОМП; із зовнішньої сторони каструлі під ручкою узори капілярів пальців рук, які додано в таблицю до протоколу ОМП; дві пусті пляшки, одна ємністю 0,25 л, з надписом на етикетці «Горілка Хлібний дар класична», друга ємністю 0,5 л з надписом на етикетці «Вермут лікерний білий МОЯ сливка з коньяком», поміщені до спецпакету № WAR 1382082; дві пусті пачки сигарет марки «Бонд», поміщені до спецпакету № 4297126; кухонний ніж довжиною 32 см, з деревяним руків`ям, на якому наявні надписи на лезі «PRINCESS GOLD STAINLESS STEEL 18/10» та надписом на руків`ї «PRINCESS GOLD» поміщений до паперового конверту №2; змив пото-жирової речовини з вказаного ножа відібраний на тампон зонд, поміщений до паперового конверту №1; дві полотняні сумки чорного та червоного кольору, пластмасовий ліхтарик жовто-оранжевого кольору та продукти харчування, а саме: пачка кетчупу чилі «Торчин» 380 грам, чотири запечатані пачки шоколаду: марки «Milka», «Roshen buble milk chocolate», «Roshen buble dark chocolate», «Roshen buble white chocolate», одна розпакована пачка шоколаду марки «Lasmi buble crisp», три запечатані пачки вафель марки «Konti», відкрита пачка кави «Fort» 225 г, розпечатана упаковка срібного кольору без надписів з кавою; круглий пластмасовий контейнер ємністю 500 г, з надписом на етикетці «Сімейна вечеря (філе шматочками) Тресерва», поміщене до спецпакету №WAR1672097, - скасовано.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05 серпня 2024 року на майно, а саме: дві пусті пластикові упаковки з-під «Закуски з сиром Смаколики шинка по- домашньому» 90 г, дві пусті пластикові упаковки з-під плавленого сиру «Янтарний» 90 г, одну пусту бляшанку з-під сардин, дві пусті бляшанки для консервів з-під згущеного молока марки «M.A.D.E.S.A.™ » 320 г, одну пусту скляну пляшку ємністю 0,5 л кон`яку «ВАРДІАНІ» з цінником 200 грн, одну скляну чарку ємністю 50 г з надписом синього кольору «Срібниця», дві запаковані пачки сигарет марки «Rothmans», одну пусту пачку сигарет марки «Rothmans», одну пусту упаковку з-під шоколаду марки «Roshen buble white chocolate», п`ять пустих упаковок з-під «Cappuccino», одинадцять пустих упаковок з-під «MacCoffe», два фантики з-під цукерок «Ромашка», два фантики з-під цукерок «Прованс», поміщені до спец, пакету WAR №1672100; тринадцять предметів, схожих на набої 7,62x39 калібру з номером 762/39 «WOLF», поміщені до спец, пакету WAR № 0003562; чотири предмети: три з яких схожі на набої калібру 7,62x54 з номером 77 та один схожий на набій 7,62x54 калібру з номером 188/75, поміщені до спец. пакету WAR № 0003556; один предмет, схожий набій 5,45x39 калібру з номером НОМЕР_1 , поміщений до спец, пакету WAR № 0003561, - скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків: заборонити йому покидати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 , у період з 21:00 год. вечора до 07:00 год. ранку наступної доби; прибувати до слідчого, прокурора в даному кримінальному провадженні та суду за їхньою вимогою; не відлучатися з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, обраний ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 15.08.2024 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

10.07.2024, біля 23 години, ОСОБА_6 , судимий вироком Хустського райсуду Закарпатської області від 15.07.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнений 05.07.2024 по відбуттю строку покарання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, шляхом пошкодження серцевини замка на кафе-магазині під АДРЕСА_3 , який на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_4 , проник всередину приміщення, звідки, з першого поверху магазину умисно, таємно, повторно, згідно ревізії від 21.07.2024 викрав наступні товарно-матеріальні цінності : сигарети «Бонд» - в кількості 10 пачок вартістю 95 гривень за одну пачку на суму 950 гривень; сигарети «Rothmans» - в кількості 10 пачок вартістю 90 гривень за одну пачку на суму 900 гривень; сигарети «Стронг» - в кількості 10 пачок вартістю 95 гривень за одну пачку на суму 950 гривень; коньяк 0,5 л «Коблево» - в кількості 1 пляшка, вартістю 200 гривень; коньяк 0,5 л «Вардіані» - в кількості 1 пляшка, вартістю 185 гривень, коньяк 0,5 л «Наполеон» - в кількості 1 пляшка, вартістю 155 гривень; коньяк 0,5 л «Закарпатський» - в кількості 1 пляшка, вартістю 270 гривень; бальзам 0,25 л «Карпатія» - в кількості 3 пляшки, вартістю 65 гривень за одну одиницю на суму 195 гривень; бальзам 0,25 л «Дев`ять сил» - в кількості 1 пляшка, вартістю 80 гривень; лікер 0,5 л «Вермут лікерний білий МОЯ сливка з коньяком» - 3 шт., вартістю 85 гривень за одну одиницю на суму 255 гривень; годинник настільний «ALARMQWARTZ» - 2 шт., вартістю 85 гривень за одну одиницю на суму 170 гривень; металеву каструлю «А+» 6,5 л 1 шт., вартістю 750 грн; кухонний ніж «PRINCESS GOLD» - 1 шт., вартістю 120 грн; ковбаса «Часникова» 1,5 кг, вартістю 86,6 гривень за один кілограм на суму 130 гривень; ковбаса «Куряча» 1,2 кг, вартістю 233 гривень за один кілограм на суму 280 гривень; сосиски для хот-догів «Верес» 400 грам, вартістю 200 грн; кетчуп чилі «Торчин» 380 грам 1 шт., вартістю 35 грн; шоколад марки «Milka» - 1 шт., вартістю 45 грн; шоколад марки «Roshen buble chocolate» - 5 шт., вартістю 26 гривень за одну одиницю на суму 130 гривень; шоколад марки «Lasmi buble crisp» - 1 шт., вартістю 46 грн; вафлі марки «Konti» -10 шт., вартістю 10 гривень за одну одиницю на суму 100; цукерки «Ромашка» - 200 г, вартістю 84 грн за один кілограм на суму 280 гривень; цукерки «Прованс» - 500г, вартістю 130 грн за один кілограм на суму 130 гривень; кава «Fort» 225г 2 шт., вартістю 90 гривень за одну одиницю на суму 180; риба в контейнері «Сімейна вечеря (філе шматочками) Тресерва» -1 шт., вартістю 80 грн; закуски з сиром «Смаколики шинка по-домашньому» 90 г 2 шт., вартістю 25 гривень за одну одиницю на суму 50 гривень; плавлений сирок «Янтарний» 90 г 2 шт., вартістю 25 гривень за одну одиницю на суму 50 гривень; консерви «Сардини» - 1 шт., вартістю 55 грн; згущене молоко марки «М.А.D.E.S.A.TM » 320 г 2 шт., вартістю 58 гривень за одну одиницю на суму 116 гривень; ліхтарик «Вілонька» - 5 шт., вартістю 35 гривень за одну одиницю на суму 175 гривень; майонез «Торчин» 1 шт., вартістю 74 грн; стіки «MacCoffe» - 50 шт., вартістю 6 гривень за одну одиницю на суму 300 гривень; стіки «Cappuccino» - 9 шт., вартістю 6 гривень за одну одиницю на суму 54 гривні.

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7 494 (сім тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 00 коп.

Окрім того, ОСОБА_6 , 16.07.2024, умисно, незаконно, без будь-якого на те дозволу та документів з будинку АДРЕСА_2 переніс до власноруч збудованої дерев`яної колиби в урочищі «Присліпець», Хустського району Закарпатської області набої до нарізної зброї в кількості 18 штук: тринадцять мисливських набоїв калібру 7,62Х39, один військового зразка 5,45Х39, чотири мисливські калібру 7,62Х54, які залишилися після смерті діда ОСОБА_9 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та які він в порушення вимог законодавства України не здав добровільно органам влади, маючи при цьому вдосталь часу та можливість, а став умисно, незаконно, без будь-якого на те дозволу та документів зберігати з початку жовтня 2012 до 02.08.2024, коли були виявлені та вилучені у ході проведення огляду колиби в ур. «Присліпець», Хустського району Закарпатської області.

Згідно висновку балістичної експертизи №СЕ-19/107-24/8405-БЛ від 12.08.2024 тринадцять з яких, є боєприпасами, придатними до стрільби, мисливськими патронами центрального бою, калібру 7,62Х39 мм., які призначені для стрільби зі зброї калібру 7,62Х39 мм. та виготовлені промисловим способом; один предмет згідно висновку балістичної експертизи №СЕ-19/107-24/8408-БЛ від 12.08.2024 є боєприпасом, придатним до стрільби, бойовий патрон центрального бою, калібру 5,45Х39 мм., який призначений для стрільби зі зброї калібру 5,45Х39 мм., а саме автомата АК-74, ручного кулемету РПК-74 та їх модифікацій; та чотири предмети, які згідно висновку балістичної експертизи №СЕ-19/107-24/8406-БЛ від 12.08.2024 є боєприпасами, придатні до стрільби, гвинтівковими патронами центрального бою, калібру 7,62Х54R, які призначені для стрільби зі відповідної нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62Х54R та виготовлені промисловим способом.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування оскаржуваного вироку суду, та просить ухвалити новий вирок, яким за ч. 1 ст. 263 КК України виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу відповідного кримінального правопорушення; - за ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст.ст.66,69 КК України, призначити ОСОБА_10 покарання у виді пробаційного нагляду на строк три роки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка заперечила доводам апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності обвинуваченого, потерпілої неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги; виклик у судове засідання обвинуваченому надіслано відповідно до вимог закону на відому апеляційному суду адресу місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і що він таке отримав 21.12.2024, також обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про час та місце апеляційного розгляду за допомогою смс-повідомлення, про що свідчить відповідна довідка про доставку SMS, однак не виявив бажання брати участь і не зацікавлений у розгляді кримінального провадження; потерпіла ОСОБА_8 повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, однак не виявила бажання брати участь у розгляді кримінального провадження; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від учасників судового процесу не надходило; прокурор не заперечувала щодо можливості апеляційного розгляду кримінального провадження без участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 та ч. 1 ст.263 КК України, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Судом першої інстанції кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Щодо доводів засудженого про те, що відсутній спеціальний закон, який регулює порядок поводження зі зброєю, а тому у його діях немає складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.263КК, колегія зазначає наступне.

Питання відповідальності за цією нормою КК було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, яка у своєму рішенні від 03 липня 2019 року (справа № 288/1158/16)зазначила:

Об`єктивну сторону злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК, утворює носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв (далі - зброя) без передбаченого законом дозволу. Конструкція наведеної правової норми є бланкетною, тобто містить відсилання до спеціального закону, яким установлено одержання дозволу на зазначені вище дії.

Порядок поводження зі зброєю, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на її придбання, носіння і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622.

Зазначені Положення та Інструкція, зміст яких не суперечить Конституції України та іншим нормативно-правовим актам вищого рівня, у контексті застосування статті 263 КК і охоплюються поняттям «закон».

Зміст і призначення закріпленої у статті 263 КК кримінально-правової заборони полягає насамперед у захисті суспільства й держави від найтяжчих насильницьких злочинів, умови для вчинення яких створює неконтрольований обіг зброї. Такі злочинні діяння є особливо небезпечними, адже ставлять під загрозу життя і здоров`я невизначеного кола осіб. Натомість згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. З огляду на викладене, поводження з вогнепальною зброєю як предметом, пов`язаним із підвищеними ризиками, вимагає державного регулювання у спеціальнодозвільний спосіб.

Водночас закону у вузькому розумінні, який би регулював питання, пов`язані з обігом зброї, в Україні станом на сьогодні не прийнято. За таких обставин критерієм законності/незаконності поводження із зазначеними предметами є дотримання/недотримання вимог, установлених Інструкцією та Положенням.

За умови ж застосування вузького підходу до розуміння поняття «закон» у статті 263 КК всі дозволи на зброю, що були видані і видаються на підставі Інструкції та Положення, не вважатимуться передбаченими законом, а всі без винятку дії щодо зброї, в тому числі санкціоновані відповідними дозволами, набудуть протиправного характеру. Або ж межу між законним і незаконним поводженням із цими предметами буде втрачено, абсолютно весь обіг зброї, здійснюваний до прийняття спеціального закону як акта парламенту, опиниться поза сферою юридичного регулювання і фактично стане вседозволеним, що є несумісним із верховенством права й іншими принципами правової держави.

Зазначені вище аргументи підсилюються тією обставиною, що поняття вогнепальної зброї охоплює не лише мисливську і спортивну зброю, а й бойову: як стрілецьку, так і гранатомети, а також важке артилерійське озброєння (міномети, гармати, гаубиці, реактивні системи залпового вогню тощо). З огляду на викладене, з урахуванням суспільно-політичної обстановки в Україні, вільний обіг зброї може унеможливити належне виконання державою свого міжнародного зобов`язання щодо захисту права людини на життя, гарантованого статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Разом з тим відсутність закону як акта парламенту, що визначав би порядок поводження зі зброєю, не означає правомірності такого поводження. За наведених обставин притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 263 КК не призведе до погіршення правового становища осіб, котрі не мали жодного дозволу на зброю (ні встановленого законом у вузькому розумінні, ні передбаченого підзаконним нормативно-правовим актом), порівняно із ситуацією, якби такий дозвіл вимагався джерелом права вищого рівня - законом.

Застосування бланкетної норми статті 263 КК у взаємозв`язку з правилами, викладеними у Інструкції та Положенні, не суперечить вимогам статті 7 Конвенції, пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України щодо застосування кримінальної відповідальності, зокрема вирішення питання про злочинність діяння, лише на підставі закону.

Зміст бланкетної диспозиції статті 263 КК полягає у встановленні переліку дій щодо зброї, які за умови відсутності передбаченого законом дозволу визнаються злочинами. Вимоги Інструкції та Положення доповнюють зазначену кримінально-правову заборону детальною регламентацією підстав і процедури одержання дозволу, тобто встановлюють спеціальні критерії його законності. Таким чином, зазначені підзаконні нормативно-правові акти конкретизують зміст відповідних положень КК, проте не підміняють їх як підставу кримінальної відповідальності.

Норми Інструкції та Положення, оприлюднених в установленому законом порядку, чітко визначають умови, за яких придбання, зберігання, носіння та інші дії щодо зброї санкціонуються державою і таким чином набувають правомірного характеру. З положень частини першої статті 263 КК особа має можливість з достатньою точністю наперед передбачити, що за відсутності дозволу наведені дії становитимуть злочин і спричинять передбачені цим Кодексом правові наслідки.

З огляду на викладене, зміст диспозиції ст. 263 КК узгоджується з такими критеріями якості закону, як доступність і передбачуваність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Великої Палати Верховного Суду та не знаходить підстав для ініціювання відступу від них, а тому вважає, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК.

Крім того, обвинувачений в апеляційній скарзі заперечує наявність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину в умовах воєнного стану. Такі доводи обвинуваченого є помилковими, оскільки як вбачається зі змісту обвинувачення, яке визнане судом першої інстанції доведеним, ОСОБА_6 вчинив крадіжку чужого майна 10.07.2024, тобто в період дії воєнного стану. При цьому, відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.01.2024 у справі № 722/594/22, колегія суддів дійшла висновку, що кримінальна відповідальність за частиною 4 статті 185 КК України передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений. Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану законодавець врахував як чинник, який суттєво підвищує суспільну небезпеку, будь-якої крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, що обумовлює кваліфікацію вчиненого за відповідною частиною статті 185 КК України. Об`єднана палата ККС ВС у вказаній постанові зазначила, що з урахуванням змін, внесених Законом України від 03 березня 2022 року № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», норма закону України про кримінальну відповідальність, передбачена частиною 4 статті 185 КК України, підлягає застосуванню у разі «вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану», а «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» (пункт 11 частини 1 статті 67 КК України) як обставина, що обтяжує покарання, може бути врахована судом лише в аспекті індивідуалізації кримінальної відповідальності. Таким чином, вчинення злочину в умовах воєнного стану не є тотожним поняттю «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану», а тому з урахуванням висновків Об`єднаної палати ККС ВС, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо неправильної кваліфікації його дій, є необгрунтованими.

Щодо доводів обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання є суворим та про наявність підстав для пом`якшення покарання, то дані доводи є безпідставними та не обгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене не кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, в тому числі і матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання зазначених вимог закону дотримався у повному обсязі, і підстав для скасування чи зміні вироку в цій частині за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом належним чином враховані ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, зокрема те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, а також наявність обставини, що обтяжує покарання винного, а саме: рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Судом також враховано особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, неодружений.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено в межах санкції ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі взагалі не вказано обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

В даному випадку судом оцінено всі обставини та призначено обвинуваченому мінімальне покарання, яке є явно справедливим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо нього без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді