Справа № 304/2792/24 Провадження № 1-кп/304/303/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

її захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000244 від 16 вересня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, яка фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює в ТДВ «Перечиснький лісохімічний комбінат», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводило до психологічних страждань потерпілого, за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 04 травня 2024 року близько 17 години 00 хвилин, знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань потерпілому та усвідомлюючи їх настання, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_4 , а саме висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Також, ОСОБА_5 03 червня 2024 року близько 09 години 30 хвилин, знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань потерпілому та усвідомлюючи їх настання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_4 , а саме ображала останнього нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Крім цього, ОСОБА_5 08 липня 2024 року близько 03 години 00 хвилин, знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань потерпілому та усвідомлюючи їх настання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_4 , а саме ображала останнього нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Також, ОСОБА_5 10 вересня 2024 року близько 20 години 30 хвилин, знаходячись за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань потерпілому та усвідомлюючи їх настання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_4 , а саме ображала останнього нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Тим самим ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні до суду подано угоду про примирення, укладену за ініціативою потерпілого 09 грудня 2024 року в м. Перечин між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідно до якої остання беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на один рік із застосуванням частини 2 статті 59-1 КК України, а також на підставі статті 91-1 КК України направленням ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження та невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 у присутності захисника повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялася, просила суд затвердити укладену угоду, а також призначити узгоджену в ній міру покарання. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно, розуміє надані їй законом права, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди, визначені статтею 473 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.

Захисник обвинуваченої також просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання із застосуванням частини 2 статті 59-1 КК України, а також на підставі статті 91-1 КК України покладенням на ОСОБА_5 обов`язку направлення для проходження програми для кривдників.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для нього зрозумілі. Зазначив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має. Також просив затвердити угоду про примирення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор проти затвердження угоди не заперечила та пояснила, що така відповідає вимогам закону, вказана в ній міра покарання визначена в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Абзацом 1 частини 1 статті 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що угоду укладено з ініціативи потерпілого, а також те, що він усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, правова кваліфікація є правильною, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні є підстави для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Суд ураховує дані про особу винної: ОСОБА_5 за місцем проживання охарактеризована як така, що до адміністративної відповідальності адміністративною комісією при виконавчому комітеті Перечинської міської ради не притягалася, однак є повідомлення щодо вчинення нею домашнього насильства, одружена, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, одна з яких є особою з інвалідністю 3 групи, працює в ТДВ «Перечиснький лісохімічний комбінат», на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинила вперше.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Врахувавши наведені обставини, суд уважає, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винної, загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, угоду про примирення слід затвердити.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 09 грудня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: ОСОБА_1