Справа № 541/4433/24
№ провадження 1-кп/541/399/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 12 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який працює на посаді номер обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

12 грудня 2023 року постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яка набрала законної сили 25 грудня 2023 року, у справі № 541/3868/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.

В подальшому ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно,з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 11 липня 2024 року о 13 год 44 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався автодорогою в по АДРЕСА_1 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Крім цього, 12 жовтня 2024 року о 12 год 43 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався автодорогою в по АДРЕСА_1 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Також, 16 жовтня 2024 року о 12 год 36 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався автодорогою в по АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердив та зазначив, що він був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами, але оскільки у нього боліла нога після отриманого поранення, він був вимушений пересуватися на транспортному засобі. Про вчинене жалкує, відповідні висновки для себе зробив, зазначив, що під час досудового розслідування він давав правдиві свідчення, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних Сил України, має позитивну характеристику за місцем проходження служби та за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, щире каяття, та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- DVD-R диски у кількості 4 штук зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки Mersedes Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, передати власнику ОСОБА_5 .

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1