№ провадження 1-кп/646/704/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0010678 від 28.11.2024 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомар`ївка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, є учасником бойових дій, військовозобов`язаного, який проходить військову службу за мобілізацією, зареєстрованого за та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) від 08.03.2023 № 19, солдата, обвинуваченого ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду - старший навідник 3 мінометного відділення мінометного взводу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) від 12.10.2023 № 239, обвинуваченого призначено на посаду - стрілець 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачений під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України № 1052 від 22.09.2024 заступника начальника штабу капітана ОСОБА_6 , допущено до тимчасового виконання обов`язків заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу.

Однак, обвинувачений під час проходження військової служби у складі 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України - 28.09.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 28.09.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу капітаном ОСОБА_6 , у місці дислокації підрозділів військової частини, А4858 Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 ), військовослужбовцям НОМЕР_2 стрілецьких рот, у тому числі стрільцю 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдату, обвинуваченому ОСОБА_3 доведено бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України підполковника ОСОБА_7 № 1/50/1/1056 дек від 28.09.2024, а саме: в термін до 24:00 28.09.2024, переміститися з району зосередження взводу матеріального, технічного забезпечення н.п. Петропілля, Куп`янського району, Харківської області до КСП 1,2,3 стрілецької роти н.п. Куп`янськ-Вузловий, Куп`янського району, Харківської області.

Однак, обвинувачений, будучи невдоволеним цим наказом щодо, переміщення в термін до 24:00 28.09.2024, з району зосередження взводу матеріального, технічного забезпечення н.п. Петропілля, Куп`янського району, Харківської області до КСП 1,2,3 стрілецької роти н.п. Куп`янськ-Вузловий, Куп`янського району, Харківської області, в умовах воєнного стану, перебуваючи у місці дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у районі АДРЕСА_2 , 28.09.2024 орієнтовно о 08 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вказаний наказ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину в повному обсязі, підтвердив той факт, що будучі військовослужбовцем за мобілізацією, 28.09.2024 відмовився від виконання бойового розпорядження командира. Щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, в також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинене в умовах військового стану та кваліфікує його дії за ст.402 ч.4 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не знаходиться, за місцем проходження служби в в/ч НОМЕР_1 , характеризується не задовільно. Злочин скоїв вперше.

Відповідно до рекомендованого листа, командир військової частини НОМЕР_1 , просить суд, не призначати ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги обставини вчинення злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд, з метою досягнення виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ними нових злочинів, вважає необхідним призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, призначивши покарання в межах санкції ст.402 ч.4 КК України.

Враховуючи декілька, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особистості винного, скоєння ним злочину вперше, стану здоров`я обвинуваченого, щодо призначеного покарання суд вважає, доцільним призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 402 ч.4 КК України, тобто застосувати правила ст.69 КК України, з застосуванням ст.62 КК України, замінивши покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, спів розмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Альтернативний запобіжний захід обвинуваченому у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України, з застосуванням ст.69 КК України призначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.62 КК України, замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на два роки.

Згідно зі ст.72 ч.1 п. «а» КК України, зарахувати до відбування покарання ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення з 10.10.2024 по 15.10.2024, що відповідає одному дню позбавлення волі, одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Альтернативний запобіжний захід у виді застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Повернути ОСОБА_8 211960грн. (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) 00коп., сплаченої суми застави за ОСОБА_3 згідно ухвали Московського районного суду м.Харкова від 10.10.2024, справа № 643/11690/24.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що під час відбування покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1