В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000527 від 15.11.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_8 , а також інші невстановлені під час судового розгляду представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі - Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а)вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b)бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

c)блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d)нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

е)применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f)действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g)засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агрессії РФ при наступних обставинах.

Так, російською федерацію 24.02.2022 року здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ, який було продовжено неодноразово та Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» вчергове продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 (зі змінами та доповненнями) Херсонська міська територіальна громада Херсонської області входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією у період з 01.03.2022 до 11.11.2022 року.

Так, місто Херсон та прилеглі населені пункти, у тому числі село Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області внаслідок відкритої російської агресії російськими військами перебувало під контролем окупаційної адміністрації «Военно-Гражданской Администрации Херсонской области» та було окуповане, в якому окупаційною адміністрацією почався процес створення інфраструктури.

При цьому, представники підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, державних підприємствах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території.

Так, ОСОБА_6 , у невстановлений під час судового розгляду час, але не пізніше 01.08.2022 року, знаходячись в селі Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області (більш точне місце в ході судового розгляду не встановлено), достовірно знаючи про окупацію населеного пункту, створення на території міста Херсона та села Чорнобаївка так званих «Военно-Гражданских Администраций», діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та незалежності України, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сповідуючи проросійські погляди, з метою завдання шкоди Україні, бажаючи реалізувати та підтримати рішення та дії країни-агресора та її окупаційної адміністрації щодо встановлення контролю на території тимчасово окупованого с.Чорнобаївка, становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, прийняв пропозицію так званого «главы военно-гражданской администрации Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» ОСОБА_9 , а також інших невстановлених представників держави-агресора та добровільно погодився на незаконне призначення його окупаційною владою на посаду, мовою оригіналу - «директора коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области».

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації та підтримки дій та рішень держави- агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора ОСОБА_6 вчинив наступні дії, а саме:

-забезпечив організацію діяльності та функціонування так званого «Коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» під повним контролем представників окупаційної «военно-гражданской администрации Чернобаевской сельской ТГ»;

-користуючись організаційно-розпорядними та адміністративно-господарськими повноваженнями надав вказівку підлеглому працівнику комунального підприємства щодо направлення спеціальної господарської техніки комунального підприємства для проведення земельних робіт з метою унеможливлення пересування мирних мешканців між селами Степанівка та Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області поза блокпостами військовослужбовців зс РФ на автошляху Херсон - Миколаїв;

-організовував виробничо-господарську діяльність вказаного незаконного підприємства, яке виразилось у наданні вказівок працівникам щодо технічного обслуговування на території комунального підприємства «Чорнобаївський господар» за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с.Чорнобаївка, вул.Галицька, буд.37а, належних представникам збройних формувань держави агресора та окупаційної адміністрації транспортних засобів;

-надавав доступ військовослужбовцям зс РФ на територію комунального підприємства «Чорнобаївський господар» за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с.Чорнобаївка, вул.Галицька, буд.37а для стоянки військової автомобільної техніки та проживання особового складу збройних формувань російської федерації;

-добровільно надав згоду невстановлених особами з числа представників окупаційної влади та збройних формувань російської федерації на використання території приватної бази за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , яка є дружиною останнього, для зберігання паливно-мастильних матеріалів та так званої «гуманітарної допомоги» від держави-агресора. Зокрема, в жовтні 2022 року, з метою підкупу лояльності місцевих мешканців села Чорнобаївка до представників окупаційної влади та збройних формувань російської федерації та вчинюваних ними протиправних дій та прийнятих рішень, знаходячись на вказаній приватній базі здійснив роздачу так званої «гуманітарної допомоги» жителям вказаного села.

-перебуваючи в тимчасово окупованому с.Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, у вищезазначений період часу добровільно, з власної ініціативи сприяв представниками збройних формувань російської федерації, показуючи їм навколишню місцевість, розташування інфраструктури населеного пункту, у тому числі об`єктів з продовольством.

Кримінальна відповідальність за вчинений злочин передбачена ч.1 ст.111-2 КК України, а саме за пособництво державі-агресору, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину частково, в подальшому змінив свою позицію та свою вину не визнав. В судовому засіданні пояснив, що він є мешканцем с.Чорнобаївка Херсонської області, де проживає тривалий час та здійснював підриємницьку діяльність як ФОП, був директором свого підприємства. Приблизно з 02.03.2022 року с.Чорнобаївка Херсонської області було окуповано, але до травня місяця 2022 року вся місцева влада була на місці та продовжувала працювати. Десь у проміжок часу з 30.04.2022 року по 09.05.2022 року в селі була створена окупаційна військова адміністрація РФ, яку очолив ОСОБА_9 , який є місцевим мешканцем, проживав у селі більше 20 років. Наприкінці липня 2022 року до нього звернулись по черзі ОСОБА_11 , який був заступником ОСОБА_9 , та сам ОСОБА_9 з пропозицією стати директором КП «Чорнобаївський господар», оскільки всі виїхали та на підприємстві працювати було нікому, а підприємство повинно працювати. На що він відмовив останньому, сказав щоб шукали іншого на цю посаду. Через деякий час до нього приїхали ще раз з тією ж самою пропозицією, на що він відповів, що може приглянути за КП «Чорнобаївський господар», поки не знайдуть директора.

До 01.08.2022 року т.в.о. директора був ОСОБА_12 , який займав посаду заступника директора КП «Чорнобаївський господар» та в подальшому виїхав. Директор КП «Чорнобаївський господар» загибла під час евакуації. Директором КП «Чорнобаївський господар» працівникам його представив ОСОБА_11 , який був заступником ОСОБА_9 , приблизно 29.07.2022 року на території КП «Чорнобаївський господар» по вул.Механічна у с.Чорнобаївка в присутності осіб, які перебували в той день на підприємстві. А саме в той час були присутніми два охоронця підприємства. Підприємство знаходиться на вул.Механічній, а юридична адреса інша - вул.Жовтнева у с.Чорнобаївка. Наприкінці вересня ОСОБА_9 надав йому листа про його офіційне призначення на посаду директора КП «Чорнобаївський господар», який він не підписував, ніяких заяв про його призначення на цю посаду не писав. Чи працювала на той час сільська рада по законодавству РФ йому не відомо. Йому ніхто не роз`яснював, що саме буде входити до його обов`язків. Він лише доглядав за водопостачанням, вивозом сміття по селу та за каналізацією, допомогав мешканцям села, ніяким директором не був. В цей час на підприємстві працювало приблизно 15-20 осіб. Самостійно нікого не наймав, люди звертались до сільської ради та вже звідти вони приходили працювати на підприємство. До нього приходили люди з сільської ради, зокрема ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які раніше працювали на цьому підприємстві, він їм казав щоб працювали оскільки вони все знали що та як на підприємстві робити. Люди, які приходили працювати на підприємство, ніяким чином офіційно не оформлювалися, тільки приносили копії паспортів для виплати заробітної плати, які він складав на столі в кабінеті на території підприємства. Ніякого обліку працівників підприємства не велось. Працівники підприємства заробітну плату отримували під підпис на звичайному аркуші паперу А4 від нього та бухгалтера грошами, які місцеві мешканці платили за водопостачання. Гроші приймали бухгалтер ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Організацією роботи підприємства не займався, коли він працював на підприємстві, його напрямком зокрема було водопостачання, свердловини, вивіз сміття, графік роботи зберігся довоєнний. Працювали з 08 години до 12.00 з понеділка по п`ятницю. Приходив зранку питав, чи все впорядку, паливо є - є, контролював щоб все було впорядку. Охоронці приймали заявки від жителів села про аварії по воді. Про будь-які аварії, які були пов`язані з водопостачанням дізнавались від працівників підприємства та від людей, які подавали заявки щодо ремонтів. Особисто віддавав вказівки працівникам підприємства щодо ремонтних робіт з водопостачання. У вересні місяці 2022 року йому подзвонив ОСОБА_9 та спитав чи працює трактор, оскільки їм потрібно поїхати та між селами Північне та Степанівка прочистити траншеї, які постійно закапували, щоб люди їздили саме через блокпост, а не в об`їзд. Він відмовився це робити, передав цю інформацію працівникам підприємства та сказав щоб вони самі вирішували. Зазначає, що було таке, що чистили вже раніше вириті траншеї. Копати їздили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вказівку на це віддавали безпосередньо ОСОБА_9 з ОСОБА_11 . Без дозволу ОСОБА_9 ніхто нічого там не робив. Він вказівок чистити траншеї не давав, сам користувався цією дорогою. Чому свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 його оговорюють - кажуть, що він їм давав вказівку копати траншею, не знає. Потім після цього, сказав розібрати екскаватор. Одного разу ОСОБА_9 приїхав до КП «Чорнобаївський господар» на автомобілі з російськими номерами УАЗ «Патріот» синього кольору з відміткою «V», машина була не військова, а цивільна, яку ремонтували в боксі підприємства, проводили дрібний ремонт рессори. Він вказівок на ремонт автомобіля не давав, сказав працівникам, якщо бажають то у вільний від роботи час можуть ремонтувати. Хто саме робив ремонт не пам`ятає, можливо ОСОБА_14 з кимось ще. ОСОБА_9 завжди їздив в супроводі декількох охоронців, які були у військовій формі вс РФ. Більше ніяких фактів ремонту будь-якої технікі на території КП «Чорнобаївський господар» не було. На територію КП «Чорнобаївський господар» приїжджали ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зі своїми охоронцями. Одного разу було, що охорона ОСОБА_9 та ОСОБА_11 напились та залишились ночувати в бані. Ніхто на території підприємства не проживав, там для цього немає місця. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були господарями КП «Чорнобаївський господар» та його території, приїжджали коли хотіли та робили, що хотіли. Всі ключі від підприємства знаходились у охоронців підприємства ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у нього ніяких ключів не було. Охоронці могли надати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 будь-які ключі, оскільки останні вважались господарями підприємства.

Також зазначає що біля КП «Чорнобаївський господар» є база, яка належить його дружині, на якій гараж та маленький будівельний магазин, до війни він там виготовляв плитку. Там був пустий склад, на який ОСОБА_9 попросив розмістить гуманітарну допомогу, враховуючи обстановку він не зміг йому відмовити, не хотів лаятися, за його вказівкою зберігали та видавали гуманітарну допопмогу, яку привозив воєнний Камаз з відміткою «V», розвантажував хлопець з сільради Мороз. Камаз заїхав на територію, він відкрив ворота та згрузили гуманітарну допомогу на піддони. Гуманітарна допомога - продукти харчування, консерви, макарони, була складена в коробках, тільки на олії бачив маркування РФ. З сільської ради приїжджав охоронець ОСОБА_19 та забирав цю гуманітарну допомогу, десь 1-1.5 піддона за раз, загалом приїжджав 4-5 разів. Гуманітарну допомогу забирали та в РАГСі роздавали мешканцям села. Потім в жовтні 2022 року Орусь наказв видати залишки гуманітарної допомоги, яку він сам на своїй газелі перевіз з сільської ради до подвір`я бази, допомогали вантажити сантехніки підприємства. Далі працівниця підприємства на ім`я ОСОБА_20 видавала людям гуманітарну допомгу, хто прийшов - тому і дали, останній раз видали 30.10.22 року. Людям просто раздавали кавуни свої. Особисто він гуманітарну допомогу не видавав. Відкривав ворота та запускав на територію підприємства, оскільки боявся за свою сім`ю. В той час підірвали особисту машину ОСОБА_9 та ОСОБА_21 проводило рейди, обшуки робили, забирали людей, в тих обставинах не було можливості відмовляти військовим РФ. Факт, щоб показувати розміщення інфраструктури, не підтверджує.

На підприємстві була бухгалтер ОСОБА_22 , яку привів Орусь. Вона вела документацію, складала акти, відомості, видавала зарплату працівникам, також і він видавав зарплату на підставі відомостей.

Місцеві жителі перепродавали паливо, було таке, що брали паливо у них. ОСОБА_15 купляв паливо у російських військових, а вони купляли у нього, він привозив на базу 2-3 каністри. ОСОБА_15 купив це паливо у вс РФ та розмістив для того, щоб не возитись кожен день з каністрами. На території бази не зберігалося паливо, 1,5 тони палива розвантажували навантажувачем на базі, перевіз ОСОБА_15 , який купляв його у солдатів. На підприємство купляли паливо за гроші, які люди сплачували за воду, вказівки давав він та ОСОБА_22 , вона привозила паливо, гроші за паливо сам давав, документи перевіряв. Всі витрати записували до зошиту. Вказівки щодо розподілу грошових коштів віддавав він особисто та ОСОБА_22 , яка також працювала касиром на підприємстві. Працював на підприємстві з 01.08.2022 року по 13.10.2022 року. 15.10.2022 року залишив посаду, бо всі повиїзджали. Погодився працювати, оскільки ОСОБА_9 попросив. Відомо було, що село окуповане та працювали від імені РФ. Наказ про прийом його на роботу був на російській мові. ОСОБА_9 керував від імені РФ.

Нікому нічого не показував в селі, оскільки все в селі знаходиться біля сільради, в нього питали лише одну адресу по вул.Гаражній, щоб видати пенсію.

Вважає, що ніякої посади керівника - «директора коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» не обіймав, оскільки заяв не писав та зарплату не отримував, визнає, що працював у КП «Чорнобаївський господар» та зберігав гуманітарну допомогу, яку особисто не видавав. Як місцевий мешканець у такий важкий час під час окупації лише намагався допомогти людям - іншим мешканцям села з питань водопостачання. Проживає поруч з цим підприємством, тому приходив туди, щоб доглядати за господарством, а саме ліквідувати аварійні ситуації, вирішити питання вивозу сміття та каналізації. Зазначив, що є громадянином України, все життя прожив в Україні, опинився в такій складній життєвій ситуації, як і інші мешканці села, а саме перебували під окупацією та намагалися якимось чином вижити, боявся як і всі інші люди за себе та свою сім`ю, з дому не виходив. Виїхати не міг, тому залишився. Ніякого пособництва окупаційній владі не надавав, злочинів проти України не вчиняв, а лише допомогав людям.

Судом під час судового розгляду дослідженні докази у порядку ст.94 КПК України.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 04.07.2023 року пояснив, що 27.02.2022 року директор КП «Чорнобаївський господар» поїхав. Під час окупації весною 2022 року до нього прийшов ОСОБА_6 та запропонував працювати слюсарем та на екскаваторі, ремонтувати аварії по воді. ОСОБА_6 звертався до нього як керівник КП «Чорнобаївський господар», він встановлював графік роботи, записував хто був присутнім на роботі кожного дня, робочий тиждень був п`ятиденний, заробітну плату видавав у гривні кожний тиждень, за це розписувались у зошиті. Він працював на КП «Чорнобаївський господар» десь 2-3 місяці. Хто його представив керівником КП «Чорнобаївський господар» під час окупації йому не відомо. ОСОБА_6 давав накази щодо ремонту водопостачання, щодо перекопування доріг ОСОБА_6 з військовими давав вказівки. ОСОБА_9 разом з військовими приїжджали та сказали, що треба перекопати дорогу в полі, щоб мирні люди їздили через блокпост, а не об`їжджали його, бо військовим РФ це не подобається. ОСОБА_9 розмовляв з ОСОБА_6 , потім ОСОБА_6 дав йому вказівку копати дорогу, бо треба. Він капав три дні. На дорозі від с.Чорнобаївка до м.Херсон ніяких блокпостів не бачив. Без відома ОСОБА_6 доступ до екскаватора в нього був відсутній, самостійно його брати він не міг. Екскаватор був на балансі КП, заправляли його на території КП «Чорнобаївський господар». ОСОБА_6 пропонував розібрати цей екскаватор. Паливо привозили росіяни, хто це був та коли завозили йому не відомо та він не бачив. Бачив на базі бочки для пального, але не бачив хто завозив, заходив та брав пальне скільки було потрібно. Бачив одного разу як ОСОБА_15 привозив пальне, яке йому зливали, жінка ОСОБА_15 працювала бухгалтером на КП. Військові РФ кожного дня перебували на території КП «Чорнобаївський господар», з якою метою йому не відомо, військові були у балаклавах, обличчя не показували, на формі були білі пов`язки. Приїжджали на автомобілі «Патріот» з відмітками «Z» та «V». Декілька разів бачив спілкування військових з ОСОБА_6 . Один раз був ремонт військової техніки РФ та автомобіля «Патріот», він допомогав здійснювати ремонт, поруч стояли військові. Вказівку на ремонт віддав ОСОБА_9 ОСОБА_6 таких вказівок не давав. У ОСОБА_6 є база на який видавлась гуманітарна допомога. Бачив ОСОБА_6 на референдумі. В його присутності ОСОБА_6 ніхто не погрожував.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 22.08.2023 року додатково пояснив, що під час досудового слідства з ним проводились слідчі дії, а саме допит його як свідка під відеофіксацію та слідчий експеримент. Ніяких зауважень до протоколу слідчого експерименту не надходило. Всі слідчі дії фіксувались на камеру. Під час впізнання по фотознімкам надавали чотири фото, з яких потрібно було вибрати одну, він впізнав ОСОБА_6 . З ОСОБА_6 знайомий особисто, проживали в одному селі. Тимчасовим керівником підприємства був ОСОБА_6 . Земельну ділянку перекопували для того, щоб не можливо було об`їхати блокпости військових зс РФ. Наказ на перекопування земельної ділянки надавав ОСОБА_9 . ОСОБА_6 на території комунального господарства сказав йому, що надо - їдь. Заробітну плату отримував від ОСОБА_6 кожного тижня. За отримання заробітної плати розписувались у блокноті, який зберігався на території комунального підприємства. Всі робітники підприємства розписувались в цьому блокноті за отримання заробітної плати.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні 22.08.2023 року пояснив, що 27-28.02.2022 року війська РФ зайшли до с.Чорнобаївка. До війни, під час окупації та зараз працює охоронцем на КП «Чорнобаївський господар». ОСОБА_9 був керівником с.Чорнобаївка при окупаційній владі. Директором КП «Чорнобаївський господар» була Оля, потім ОСОБА_12 , який десь в липні-серпні 2022 року виїхав на підконтрольну територію України, бо на нього з боку РФ почали тиснути, до нього приїжджали військові РФ. ОСОБА_9 привів влітку 2022 року ОСОБА_6 до КП «Чорнобаївський господар» та сказав, що він буде керівником, вони повинні виконувати всі його накази. ОСОБА_6 був начальником у КП «Чорнобаївський господар», він охоронцем, чи офіційно він був оформлений йому не відомо. При ОСОБА_6 чергували вдень, ввечері випускали собаку, закривали ворота та ключі заносили ОСОБА_6 додому. ОСОБА_6 записував вихід на роботу працівників, заробітну плату видавав два рази на місяць гривнями. Останню заробітну плату видавав частково гривнями, частково російськими рублями. Крім того, на території КП «Чорнобаївський господар» ремонтували техніку ВС РФ, джип ОСОБА_9 на якому була емблема РФ, також приїжджали військові, вони були у формі та з автоматами, казали, що вони з Росії та надовго тут, на техніці була буква «Z». Військові з ОСОБА_6 спілкувались добре. На його зміні два рази бачив, як автомобілі приїжджали до КП в гараж на яму, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 їх ремонтували. Неодноразово бачив як ОСОБА_6 з військовими відпочивали, їли шашлики, випивали, слухали гучно музику, на його змінах кожний день збиралися. Біля КП «Чорнобаївський господар» у ОСОБА_6 були склади, всі в селі знають, що це його склади, там видавали гуманітарну допомогу. ОСОБА_6 сказав йому також підійти до його дружини ОСОБА_25 та він отримав у неї гуманітарну допомогу, пакет з харчами, які мали російське маркування. В селі видавали гуманітрану допомогу. Про зберігання палива не відомо.Перед референдумом казав йому, що треба голосувати, після референдуму казав, що ми вже в РФ надовго. В інтернеті бачив фото ОСОБА_6 , який голосував на референдумі. Чи агітував ОСОБА_6 інших йому не відомо. У ОСОБА_6 був свій кабінет, там були комп`ютери. Ключі від кабінету знаходилися у ОСОБА_6 . Також до ОСОБА_6 приїжджав чоловік на ім`я ОСОБА_26 , він був від влади РФ. Також зазначає, що ОСОБА_6 сказав ОСОБА_13 , щоб той сідав на трактор та їхав до с.Степанівка для того, щоб перекопати грунтові дороги, щоб люди їздили через блокпости РФ. Також ОСОБА_6 давав накази хлопцям щодо ремонту водопостачання. Під час слідчого експерименту показував де давали гуманітарну допомогу.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні 22.08.2023 року пояснив, що з ОСОБА_6 він знайомий, проживають в одному селі. Під час окупації працював на заправці в м.Херсон. Бачив як у с.Чорнобаївка по вул.Механічній до складів заїжджали вантажні машини та щось вивантажували, як ОСОБА_6 з військовими РФ ходили по селу, відпочивали разом, кричали - прославляли РФ. ОСОБА_6 має базу та магазин, працював у нього. У 2016-2018 році працював у його дружини барменом. Під час окупації ОСОБА_9 був головою сільської ради. Бачив як ОСОБА_9 приїжджав до ОСОБА_6 на базу, до КП. Також бачив, як ОСОБА_6 приїжджав до ОСОБА_9 додому, вони розмовляли у дворі, де були також військові РФ. Бачив як на базу заїжджали ОСОБА_28 чи Урали - будка, що було у вантажівках не знає, на автомобілях були знаки «Z». Також бачив на базі гуманітарну допомогу, особисто її не отримував, декілька разів бачив як люди стояли в черзі перед базою за гуманітарною допомогою. В центрі стояли російськи автомобілі та видавали гуманітарну допомогу, там був ОСОБА_9 . Бачив у сусідів, що харчі, які видавали у гуманітарній допомозі, були з РФ. Також бачив, що на базі кожен день перебували військові РФ, знаходились в будівельному магазині, на території КП. Ще до війни знав, що ОСОБА_6 на базі зберігає пальне, чи завозили пальне на базу під час окупації, не знає. Декілька разів бачив, як до бази заїжджали військові на легкових автомобілях та газельках. Всі господарські питання вирішували ОСОБА_6 з ОСОБА_9 КП «Чорнобаївський господар» очолював ОСОБА_6 , бачив як він давав вказівки щодо робіт. В інтернеті бачив, як ОСОБА_6 під час референдуму кидає бюлетень в коробку для голосувань. Референдум був з питання приєднання до РФ, ОСОБА_6 був там. Якось йшов повз двору ОСОБА_29 та спитв як з української картки можна зняти гроші, на що ОСОБА_29 відповів, що забудь, не буде їх більше. Як на базу заїджали автомобілі бачив рази три. Також бачив, як військові РФ сиділи в будівельному магазині на базі ОСОБА_6 . В КП сиділи військові у формі кожного дня, заїджали, виїзджали на легкових автомобілях, на газельках.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні 19.09.2023 року пояснив, що працює в КП «Чорнобаївський господар» на посаді директора з грудня 2022 року Голова військової адміністрації його призначив на цю посаду. До окупації займав посаду заступника директора та механіка. Директор КП «Чорнобаївський господар» на той час загинула, підірвалась на мині, коли намагалась виїхати на підконтрольну територію України. Після цього, його ніхто не назначав директором КП «Чорнобаївський господар», залишився керувати підприємством, як старший за посадою, підпорядкувався голові сільської ради ОСОБА_30 . Після, того як ОСОБА_31 виїхав, ОСОБА_9 зайняв його посаду, але вже від окупаційної влади. Посаду директора займав до 21.07.2022 року, потім виїхав на підконтрольну територію України, оскільки ОСОБА_9 запропонував переоформити КП «Чорнобаївський господар» на окупаційну владу. Повернувся вже 13.11.2024 року, через два дні після деокупації Херсона. На території КП «Чорнобаївський господар» знайшли документи, чеки, квитанції та інші документи, грошей не було, йому відомо, що кошти в гривні надходили на рахунки підприємства безготівково, облік вівся на чернетках. Під час проведення слідчих дій надавав доступ органу досудового розслідування до приміщень КП «Чорнобаївський господар». Під час слідчих дій надав виявлені документи, які було пред`явлені органу досудового розслідування, серед яких він особисто бачив заяву про призначення ОСОБА_6 директором КП «Чорнобаївський господар» від окупаційної влади, документ виглядав як чернетка, без печаток, крім того, мешканці села також говорили, що ОСОБА_6 був директором підприємства. Також йому відомо, що ОСОБА_6 пропонував влаштовуватися до нього на роботу під окупаційну владу, як діючим працівникам підприємства так і іншим особам.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні 19.09.2023 року пояснив, що на КП «Чорнобаївський господар» працював ще до війни. Коли почалась війна в с.Чорнобаївка виникли проблеми з водопостачанням, він зустрів свого напарника та останній попросив його допомогти відремонтувати водопостачання. Потім він зустрів ОСОБА_6 , який запропонував йому працювати, обґрунтовуючи це тим, що він обізнаний що та як робити, оскільки аварії з водопостачання виникали постійно. Він погодився та пішов працювати до КП «Чорнобаївський господар». На який посаді перебував ОСОБА_6 йому не відомо, мешканці с.Чорнобаївка казали, що звертатись з питань водопостачання потрібно до ОСОБА_6 . Керівником с.Чорнобаївка на час окупації був ОСОБА_32 , якого призначила російська влада, так казали мешканці села. Його офіційно не оформлювали, виплачували заробітну плату раз на тиждень, розписувались в списку, який був написаний від руки. ОСОБА_6 ніхто офіційно не представляв керівником КП «Чорнобаївський господар», між робітниками казали, що ОСОБА_6 поставили доглядати за КП «Чорнобаївський господар». Заступник ОСОБА_9 , призвіще не пам`ятає, казав, що ОСОБА_6 тут ніхто та він тут господар. Вказівку доглядати за станом водопостачання в с.Чорнобаївка надав ОСОБА_6 . Саме догляд за водопостачанням проходив наступним чином, люди подавали заявки на ремонт, вони виїжджали та ремонтували, якщо були потрібні запчастини, повертались за ними до КП «Чорнобаївський господар». Запчастини також були в робочому автомобілі, але якщо чогось не вистачало, то за необхідними запчастинами звертались до ОСОБА_6 , які були на складах КП «Чорнобаївський господар». Робочий день тривав до обіду, в робочій час ніякої техніки не було. Бачив, що військова техніка заїжджала на територію КП «Чорнобаївський господар», на техниці були військові, заїжджали та через приблизно 5 хвилин виїжджали. КП «Чорнобаївський господар» працювало для мешканців с.Чорнобаївка для забезпечення села водою. Також бачив, що на територію КП «Чорнобаївський господар» приїжджали військові РФ, вони були з білими пов`язками та в масках. Не бачив як військові спілкувались з ОСОБА_6 . Була ситуація коли виникла необхідність у військових РФ відремонтувати автомобіль. Вони якимось чином дізналися, що до війни в нього було СТО. Коли він приїхав до КП «Чорнобаївський господар» до нього підійшли військові та в приказному тоні сказали, щоб ремонтував автомобіль. Під час ремонту військові РФ з автоматами стояли над ними. Інших ремонтів не було. Під час ремонту автомобіля ОСОБА_6 перебував на території КП «Чорнобаївський господар». ОСОБА_6 казав військовим, що їм потрібно їхати на аварію, на що військовий сказав ОСОБА_6 , щоб допомогли військовим та відремонтували автомобіль. Це був броньований автомобіль, пофарбований звичайною фарбою, на автомобілі була відмітка «Z», на ньому приїжджали військові. Легкові автомобілі заправляли на заправках, а так соляра була на складах КП «Чорнобаївський господар», люди казали, що соляру покупають у військових, особисто як купляли не бачив. Щодо видачі гуманітарної допомоги, зазначає, що гуманітарна допомога видавалась в сільській раді від російської адміністрації під час окупації. Йому відомо, що у ОСОБА_6 є магазин, щоб гуманітарна допомога видавалась з цього магазину не бачив. З приводу взаємовідносин ОСОБА_6 з окупаційною владою йому нічого не відомо. Бачив як ОСОБА_9 приїжджав до ОСОБА_6 та просив трактор, щось потрібно було перекопати, що саме та де йому не відомо. Він допомогав ремонтувати цей трактор, йому здається, що напарник їздив щось копати, що саме та куди йому не відомо. Бачив як ОСОБА_6 спілкувався ОСОБА_9 на території КП «Чорнобаївський господар», сиділи за столиком, щось обговорювали. Спілкування проходило спокійно, ОСОБА_9 був начальником, була підпорядкованість, більше як примус, ніж як між начальником та підлеглим. З приводу референдуму зазначає, що ОСОБА_6 особисто його не агітував приймати участь.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 13.11.2023 року пояснив, що с.Чорнобаївка було окуповано з 24.02.2023 року по 11.11.2022 року. До та під час окупації працював на КП «Чорнобаївський господар» охоронцем, на цей час працює там же, офіційно працевлаштований вже як 5 років. До окупації директором КП «Чорнобаївський господар» був ОСОБА_12 , виїхав на підконтрольну територію Украини десь через 1.5-2 місяці. Під час окупації отримував заробітну плату в гривні, в рублях не отримував, від призначеного бухгалтера, один раз видавав особисто ОСОБА_6 . За отримання заробітної плати розписувались на аркуші паперу, на якому було зазначено список працівників та в якому напроти прізвища було потрібно поставити свій підпис. Під час окупації директором КП «Чорнобаївський господар» був ОСОБА_6 до деокупації. Приїхав ОСОБА_9 , який був головою Чорнобаївської сільради від окупаційної влади, та сказав, що ОСОБА_6 тепер директор та буде працювати, це відбувалось на території КП «Чорнобаївський господар». Офіційно ОСОБА_6 не представляли, це чули тільки працівники КП «Чорнобаївський господар», які були присутні в той день, це було приблизно 28.06.2022 або 28.07.22 року, влітку 2022 року, точніше не пам`ятає. ОСОБА_6 організовував робочий процес, ставив задачі вранці працівникам, люди роз`їжджались їх виконувати. КП «Чорнобаївський господар» займається комунальними роботами, зокрема водопостачанням та вивозом сміття. Накази працівникам ставив тільки ОСОБА_6 , як керівник. ОСОБА_6 працював з ОСОБА_9 . Чув, що ОСОБА_9 надавав наказ поїхати перекопати дорогу, яку саме та де саме потрібно було капати, не знає. Не чув, що ОСОБА_6 надавав наказ щодо перекопування доріг. На території КП «Чорнобаївський господар» обслуговувався автомобіль «Патріот» блакитного кольору, на якому пересувались військові РФ, коли саме це відбувалось не пам`ятає. ОСОБА_6 не давав накази щодо ремонту цього автомобілю. ОСОБА_6 надав наказ щодо пропуску цього автомобіля, в його обов`язки входили відчиняти та зачиняти ворота КП «Чорнобаївський господар». Військові РФ не проживали на території КП «Чорнобаївський господар», вони тільки перебували на території КП «Чорнобаївський господар» коли охороняли ОСОБА_9 , коли той приїжджав до КП. Чи вчиняв ОСОБА_6 дії для агітації референдуму йому не відомо.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні 13.03.2024 року пояснив, що з ОСОБА_6 просто знайомий, проживали в одному селі, знає, що у Білінського є база та магазин будівельних матеріалів, приблизно у березні 2022 року, точної дати не пам`ятає, він працював на базі у ОСОБА_6 в с.Чорнобаївка по вулиці Механічна, точної адреси бази не пам`ятає, допомогав ремонтувати дах на складі, оскільки туди прилетіла ракета, допомогти з ремонтом просив ОСОБА_6 . Роботу робили ще з одним чоловіком з с.Степанівка, його прізвища не пам`ятає. Коли робили дах бачив, як на базу до ОСОБА_6 приїжджали військові РФ на Кразах чи Уралах, привозили паливо, були каністри та бочки. На машинах військових РФ були букви «Z» та «V», самі військові були в формі с шевронами РФ та автоматами. Розвантажували паливо на території бази ОСОБА_6 , ОСОБА_6 був присутнім під час цієї дії. Також бачив на базі ОСОБА_6 гуманітарну допомогу, яку також завозили військові РФ. Все це бачив під час того коли ремонтував дах на складі. Потім пішов працювати до сільської ради прибиральником на окупаційну владу, треба було за щось жити. Прибирав вулиці, територію сільської ради, косив траву. Також займався роздачою гуманітарної допомоги з сільської ради. Коли треба було роздавати гуманітарну допомогу його та інших робітників привозили до бази ОСОБА_6 в супроводі військових РФ, він з іншими працівниками грузили її на машини та привозили до сільської ради та роздавали людям. Ці накази віддавав ОСОБА_9 . Коли вантажили гуманітарну допомогу ОСОБА_6 не було просто відкривали ворота та вони її завантажували. Також бачив ОСОБА_6 на території сільської ради, він приходив до ОСОБА_9 та ОСОБА_34 , прізвища не пам`ятає, привозив якісь документи. В с.Чорнобаївка були проблеми з водою, мешканці просили привезти воду, відремонтувати де були аварії. Займатись цими проблема на той час було нікому. ОСОБА_6 взяв на себе відповідальність за це, допомогав людям. ОСОБА_6 був відповідальним за воду та водопостачання. Вважає ОСОБА_6 доброю людиною, який допомогав мешканцям села. Бачив, як ОСОБА_6 відпочивав з військовими РФ, розпивали алкогольні напої, жарили м`ясо, атмосфера була дружня. Чи призначали його офіційно йому не відомо. Щодо референдуму, зазначає, що чув від мешканців про те, що ОСОБА_6 фотографувався на виборчій дільниці, особисто цього не бачив.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд дійшов переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, отриманими у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення заступника начальника Управління СБУ в Херсонській області від 14.11.2022 року №71/22/1/53-473 встановлено, що в ході забезпечення контррозвідувального захисту національних інтересів держави, здобуто достовірні дані щодо надання допомоги окупаційній владі у підривній діяльності проти України, в умовах воєнного стану, зокрема, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування частини Херсонської області, безпосередньо с.Чорнобаївка в тимчасовій окупації, здійснював дії спрямовані на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом надання Російській Федерації та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України. ОСОБА_6 надавав інформацію військовослужбовцям з рф та представникам спецслужб РФ, відносно громадян України, які негативно висловлюються щодо дій РОВ, учасників АТО/ООС, здійснював агітаційні заходи серед місцевого населення Херсонського регіону про проведення т.зв. «референдуму щодо приєднання до Російської Федерації». Також активно обговорював серед власного оточення необхідність переходу на сторону окупаційної влади, закликав громадян України співпрацювати з ворогом та надавати їх допомогу у підрівній діяльності проти України;

Відповідно до рапорту О/у 4 сектора 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області від 14.11.2022 року №71/22/1/53-472 встановлено, що в ході забезпечення контррозвідувального захисту національних інтересів держави, здобуто достовірні дані щодо надання допомоги окупаційній владі у підривній діяльності проти України, в умовах воєнного стану, зокрема, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування частини Херсонської області, безпосередньо с.Чорнобаївка в тимчасовій окупації, здійснював дії спрямовані на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом надання Російській Федерації та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України. ОСОБА_6 надавав інформацію військовослужбовцям з рф та представникам спецслужб РФ, відносно громадян України, які негативно висловлюються щодо дій РОВ, учасників АТО/ООС, здійснював агітаційні заходи серед місцевого населення Херсонського регіону про проведення т.зв. «референдуму щодо приєднання до Російської Федерації». Також активно обговорював серед власного оточення необхідність переходу на сторону окупаційної влади, закликав громадян України співпрацювати з ворогом та надавати їх допомогу у підривній діяльності проти України;

Згідно витягу з ЄРДР №0000527 про реєстрацію провадження від 15.11.2022 року були внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України 15.11.2022 року, підставою внесення відомостей до ЄРДР є матеріали правоохоронніх та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень .

Відповідно до протоколу огляду від 09.12.2022 року, на який заступник директора КП "Чорнобаївський господар" ОСОБА_12 надав добровільну згоду, вбачається, що в ході огляду побутової кімнати КП «Чорнобаївський господар» за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Чорнобаївка, вул.Галицька, склад Д, яке зі слів ОСОБА_12 використовувався військовослужбовцями РФ для проживання, було виявлено та вилучено наступні документи:

- «Временное положение о Военно-гражданской администрации Чернобаевской сельской территориальной громады Херсонского района Херсонской области» відповідно до якого: «Военно-гражданская администрация Чернобаевской сельськой территориальной громады Херсонского района Херсонской области (далее ВГА Чернобаевской сельской территориальной громады) является временным государственным органом, образованным приказом Военного коменданта Херсонской области от 05 мая 2022 года №17 и осуществляющим управление на территории Чернобаевской сельськой территориальной громады Херсонской области, находящемся под контролем ВС РФ в ходе проведения СВО, функциями которого являются: обеспечение безопасности и нормализации жизнедеятельности населения территориальной громады, правопорядка, участия в противодействии диверсионным проявлениям и террористическим актам, недопущение гуманитарной катастрофы»;

- «Распоряжение №2 от 01.08.2022 года №Вн6 о вступлении в должность Директора коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской территориальной громады Херсонского района Херсонской области» відповідно до якого: « ОСОБА_35 назначено на должность директора коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской территориальной громады Херсонского района Херсонской области с 01 августа 2022 г.».

- копія «Указа «027-р от 23.05.2022 г. за подписью главы Военно-гражданской администрации Херсонской области ОСОБА_36 » відповідно до якого: «всем субъектам хозяйствования независимо от форм собственности и организационно-правовых форм, осуществляющим свою деятельность на всей территории Херсонской области, включая предприятия жилищно-коммунального хозяйства: наряду с российским рублем принимать в качестве средства платежа наличную украинскую гривну».

Під час дослідження в судовому засідангні відеозапису зазначеної процесуальної дії огляду 09.12.2022 року обвинувачений зазначив, що приміщення, у якому вилучалися перелічені документи не є адміністративним, що це підсобне приміщення, адміністративне приміщення, де зберігалися документи, знаходиться в іншій будівлі на території подвір`я зазначеного підприємства.

Зазначені оглянуті документи підтвеврджують, що територія Херсонської області перебувала під окупацією РФ, під час якої обвинувачений ОСОБА_6 був призначений окупаційною владою на посаду директора комунального підприємтсва з 01.08.2022 року. Виявлення вказаних документів у підсобному приміщені, а не в адміністративному, на думкк суду не спростовує їх змісту.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2022 року за участі свідка ОСОБА_37 , на проведенрня якого ОСОБА_10 надала добровільну згоду, свідок ОСОБА_38 зазначив, що влітку за адресою: АДРЕСА_2 на території бази він бачив розміщення російської гуманітарної допомоги, яка належить ФОП « ОСОБА_6 », а також кавунів. Зайшовши на територію бази свідок ОСОБА_38 показав де саме розміщувались піддони на яких містилась російська гуманітарна допомога. ОСОБА_10 зазначила, що цю гуманітарну допомогу привезли з Чорнобаївської сільської ради та роздавали восени.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2022 року за участі свідка ОСОБА_18 , на який ОСОБА_10 надала добровільну згоду, вбачається, що слідчий експеримент проводився за адресою розташування підприємства підозрюваного ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 та свідок ОСОБА_18 показав, що ОСОБА_6 видавав російську гуманітарну допомогу на зазначеному підприємстві, яку йому наказав отримати ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_18 відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022 року вбачається, що впізнає особу на фотознімку №2 це ОСОБА_6 . Відповідно до довідки до фототаблиці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022 року вбачається, що на фотокартці №2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особи на фотокартках 1, 3, 4 не мають відношення до кримінального провадження №0000527.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2022 року за адресою володіння підозрюваного ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_10 , на проведення якого надано згоду ОСОБА_10 відповідно до її заяви, за адресою: АДРЕСА_2 свідок ОСОБА_33 показав, що орієнтовно в вересні місяці (2022 року) розвантажував російську гуманітарну допомогу за вищевказаною адресою. Гуманітарна допомога являла собою борошно, цукор, макарони, тушонку, олію та інше. Гаражне приміщення, в якому свідок здійснював розвантаження гуманітарної допомоги, знаходиться у володінні ОСОБА_6 та його дружин ОСОБА_10 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_33 впізнає особу на фотознімку №2 як ОСОБА_6 . Відповідно до довідки до фототаблиці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2022 року вбачається, що на фотокартці №2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особи на фотокартках 1, 3, 4 не мають відношення до кримінального провадження №0000527;

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2022 року вбачається, що слідчий експеримент проводився за адресою розташування КП «Чорнобаївський господар»: вул.Галицька, 37а, с.Чорнобаївка, Херсонський район, Херсонська область, де свідок ОСОБА_18 , який працює охоронцем на вказаному підприємстві показав, що під час окупації с.Чорнобаївки ОСОБА_6 , який був незаконно призначений окупаційною владою, надавав вказівку, у тому числі ОСОБА_18 , на заїзд військової техніки зс РФ (зі слів ОСОБА_18 броньована машина «Тигр») для ремонту у боксі (гаражне приміщення з ямою), яке знаходиться на території підприємства. Вказані події відбувались декілька разів.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2023 року вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнає особу на фотознімку №2 як ОСОБА_6 , який надавав йому вказівку їхати на екскаваторі та перекопати дорогу між с.Чорнобаївка та с.Степанівка. Відповідно до довідки до фототаблиці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2023 року вбачається, що на фотокартці №2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особи на фотокартках 1, 3, 4 не мають відношення до кримінального провадження №0000527.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.03.2023 року за добровільною згодою ОСОБА_12 вбачається, що слідчий експеримент проводився на території КП «Чорнобаївський господар» за адресою: вул.Галицька, 37а, с.Чорнобаївка де свідок ОСОБА_13 показав, що в перший день, точної дати не зазначив, знаходячись на території КП «Чорнобаївський господар», отримавши доручення від ОСОБА_6 , за допомогою наявного на підприємстві трактору д.н.з. НОМЕР_1 на протязі трьох днів здійснював перекопування під`їзних доріг між с.Степанівка та с.Чорнобаївка з метою унеможливлення пересування мирних мешканців поза блок-постом окупантів на автошляху Херсон-Миколаїв. Під час слідчої дії ОСОБА_13 підтвердив свої показання та виклав обставини, що відбувались за його участю з прив`язкою до місцевості. ОСОБА_13 показав ділянку місцевості, де він перекопував ґрунтові проїздні шляхи в перший, другий та третій дні на підставі отриманного від ОСОБА_6 розпорядження. Також показав на місцевості місце розташування блокпосту військовослужбовців всРФ.

Згідно відповіді на лист старшого слідчого СВ УСБУ від 09.03.2023 року №71/22/1/109-1742 директором КП «Чорнобаївський господар» від 10.03.2023 року №13 ОСОБА_12 надіслані завірені копії документів, що підтверджують перебування техніки на балансі ввіреного підприємства в період окупації зс РФ с.Чорнобаївки Херсонської області (додаток свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 - екскаватор колісний).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.03.2023 року, на який ОСОБА_12 надав добровільну згоду, вбачається, що слідчий експеримент проводився на території КП «Чорнобаївський господар» за адресою: вул.Галицька, 37а, с.Чорнобаївка, де свідок ОСОБА_17 показав, що в період окупації військовослужбовцями РФ території села Чорнобаївка Херсонської області на територію КП «Чорнобаївський господар» заїзджала автомобільна техніка зс РФ, де проводились ремонтні роботи вказаних транспортних засобів. Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_17 показав як саме на територію КП «Чорнобаївський господар» заїжджала автомобільна техніка зс РФ, а також самостійно показав гараж, в якому проводились ремонтні роботи вказаної техніки.

Повноваження ОСОБА_12 , як директора КП «Чорнобаївський господар», підтверджується наказом №17 від 01.02.2023 рок начальника Чорнобаївської сільської адміністрації про прийняття на роботу.

Також судом під час судового розгляду були переглянуті відеозаписи проведених оглядів, слідчих експеріментів, відповідно до зазначених протоколів, зміст яких відповідає процесуальним документам.

Відповідно до протоколу огляду від 14.03.2023 року вбачається, що об`єктом огляду є загальнодоступна сторінка Всесвітньої мережі інтернет, а саме інтернет-ресурсу «readovka.by», на вказаному сайті у загальному доступі розміщено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Проведеним оглядом встановлено, що вказана публікація містить важливі відомості у даному кримінальному проваджені та вказують на причетність ОСОБА_6 до пособництва державі-агресора. Так, зі змісту статті, датованої 30.09.2022 року вбачається, що станом на зазначену дату ОСОБА_6 у якості директора КП «ХОЗЯИН» виконує функції, у тому числі з водопостачання с.Чорнобаївка Херсонської області. Судом також переглянуто електронний носій інформації ДВД диск, зміст якого відповідає зазначеному протоколу.

Відповідно до протоколу огляду від 15.03.2023 року вбачається, що об`єктом огляду є загальнодоступна сторінка Всесвітньої мережі інтернет, а саме інтернет-ресурсу «kherson-news.ru», на вказаному сайті у загальному доступі розміщено публікацію під назвою «Подача воды в Чернобаевке возобновится в скором времени». Проведеним оглядом встановлено, що вказана публікація містить важливі відомості у даному кримінальному проваджені та вказують на причетність ОСОБА_6 до пособництва державі-агресора. Так, зі змісту статті, датованої 11.10.2022 року вбачається, що станом на зазначену дату ОСОБА_6 у якості директора КП «ХОЗЯИН» виконує роботи з ремонту системи водовідгалуження села Чорнобаївка Херсонської області. Судом також переглянуто електронний носій інформації ДВД диск, зміст якого відповідає зазначеному протоколу.

Відповідно до протоколу огляду від 15.03.2023 року вбачається, що об`єктом огляду є сайт «ФЕДЕРАЛЬНАЯ НАЛОГОВАЯ СЛУЖБА» «ПРЕДОСТАВЛЕНИЕ СВЕДЕНИЙ ИЗ ЕГРЮЛ/ЕГРИП» за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html. Проведеним оглядом встановлені відомості, важливі для даного кримінального провадження. На сайті «ФЕДЕРАЛЬНАЯ НАЛОГОВАЯ СЛУЖБА» «ПРЕДОСТАВЛЕНИЕ СВЕДЕНИЙ ИЗ ЕГРЮЛ/ЕГРИП» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 у розділі «ПОИСКОВЫЙ ЗАПРОС:*», «УКАЖИТЕ ИНН или ОГРН (ОГРНИП) или наименование ЮЛ, ФИО ИП», введено наступний текст для пошуку: «ЧЕРНОБАЕВСКИЙ ХОЗЯИН» та у розділі «ВЫБРАТЬ РЕГИОНЫ:» обрано «95-ХЕРСОНСКАЯ ОБЛ.» Після натискання на кнопку «НАЙТИ» отримано наступні дані: КОММУНАЛЬНОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ «ЧЕРНОБАЕВСКИЙ ХОЗЯИН» 275024, РОССИЯ, ХЕРСОНСКАЯ ОБЛ., ХЕРСОНСКИЙ М.Р-Н, ЧЕРНОБАЕВСКОЕ С.П., ОСОБА_39 , СОБОРНАЯ УЛ., Д.44, ОГРН: НОМЕР_3 , ДАТА ПРИСОВЕНИЯ ОГРН:22.12.2022, ИНН: НОМЕР_4 , КПП: НОМЕР_5 , Руководитель юридического лица: ОСОБА_40 ». Крім того, відповідно до додатку до протоколу огляду від 15.03.2023 року наявна виписка з «Единого государственого ресстра юридических лиц» з якої вбачається, зокрема, найменування юридичної особи, місто знаходження та адресу юридичної особи, відомості про реєстрацію юридичної особи, відомості про особу, яка без довіреності може діяти від імені юридичної особи ОСОБА_6 . Судом також переглянуто електронний носій інформації ДВД диск, зміст якого відповідає зазначеному протоколу.

Відповідно до протоколу огляду від 16.03.2023 року вбачається, що об`єктом огляду є загальнодоступна сторінка Всесвітньої мережі інтернет, а саме інтернет-месенджера « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на вказаному сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 у загальному доступі розміщено публікацію під назвою «Чернобаевка, дом культуры Коллаборанты голосуют на «референдуме.» Проведеним оглядом встановлено, що вказана публікація містить важливі відомості у даному кримінальному проваджені та вказують на причетність ОСОБА_6 до пособництва державі-агресора. Так, зі змісту статті, датованої 26.09.2022 року вбачається, що особа, схожа на ОСОБА_6 , приймала участь у так званому «референдумі», а саме в будинку культури в с.Чорнобаївка Херсонської області. Судом також переглянуто електронний носій інформації ДВД диск, зміст якого відповідає зазначеному протоколу.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України. Крім того не є адвокатом, депутатом будь-якої ради та іншим спеціальним суб`єктом, передбаченим ст.480 КПК України щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження.

Відповідно до протоколу затримання підозрюваного від 17.12.2022 року вбачається, що в порядку п.6 ч.1 ст.615 та ст.208 КПК України ОСОБА_6 затримано у зв`язку з підозрою у вчиненні останнім злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Також судом досліджено заяву до правоохоронних органів від 15.12.2022 року дружини обвинуваченого ОСОБА_10 про затримання (викрадення) її чоловіка ОСОБА_6 15.11.2022 року. Під час судового розгляду будь-яке рішення з цього питання суду не надано.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких із досліджених судом доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними, окрім заяви обвинуваченого щодо його омовлення свідками. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що грунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 750/11509/18 від 01 квітня 2020 року.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що ґрунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого та свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, суд вважає, що його вина в скоєнні злочину у повній мірі підтверджується дослідженими судом доказами та спростовує позицію обвинуваченого, яку суд розцінює як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Свідки, які надали свої пояснення суду, були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідченння відповідно до вимог ст.384 КК України та були приведені до присяги свідків, тому у суду відсутні підстави не приймати до уваги надані покази свідками саме суду. Самі покази свідків також не викликають сумніву у їх змісті, як окремо так і їх сукупності. Покази свідків узгоджуються між собою та у своїй сукупності спростовують позицію обвинуваченого про омовлення його свідками. Судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких підстав могли омовити обвинуваченого.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.

Під час судового розгляду не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вчинено під фізичним чи психологічним примусом.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_6 ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом показів свідків, допитах в судовому засіданні, самого обвинуваченого, вилучених документів, їх огляду та слідчих експеріментів дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсоської області вчиняв дії спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресораю, а саме :

-забезпечення організацію діяльності та функціонування так званого «Коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области» під повним контролем представників окупаційної «военно-гражданской администрации Чернобаевской сельской ТГ», ;

-наданням вказівки підлеглому працівнику комунального підприємства щодо направлення спеціальної господарської техніки комунального підприємства для проведення земельних робіт з метою унеможливлення пересування мирних мешканців між селами Степанівка та Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області поза блокпостами військовослужбовців зс рф на автошляху Херсон - Миколаїв, користуючись організаційно-розпорядними та адміністративно-господарськими повноваженнями;

-організацією виробничо-господарської діяльності вказаного незаконного підприємства, яке виразилось у наданні вказівок працівникам щодо технічного обслуговування на території комунального підприємства «Чорнобаївський господар» належних представникам збройних формувань держави агресора та окупаційної адміністрації транспортних засобів;

-наданням доступу військовослужбовцям зс РФ на територію комунального підприємства «Чорнобаївський господар» для стоянки військової автомобільної техніки та проживання особового складу збройних формувань російської федерації;

-наданням добровільної згоди невстановлених особами з числа представників окупаційної влади та збройних формувань російської федерації на використання території приватної бази за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , яка є дружиною останнього, для зберігання паливно-мастильних матеріалів та так званої «гуманітарної допомоги» від держави-агресора та здійснення роздачи так званої «гуманітарної допомоги» жителям вказаного села.

-перебуваючи в тимчасово окупованому с.Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, у вищезазначений період часу добровільно, з власної ініціативи сприяв представниками збройних формувань російської федерації, показуючи їм навколишню місцевість, розташування інфраструктури населеного пункту, у тому числі об`єктів з продовольством.

Суд на підставі досліджених доказів приходить до переконання, що вказані дії ОСОБА_6 були обумовлені його позитивним ставленням до окупаційної влади, при цьому ОСОБА_6 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними. Зміст досліджених судом доказів у їх сукупності дає підстави стверджувати, що обвинувачений діяв як і особисто, так і за вказівками із представниками держави-агресора Російської Федерації, його дії були спрямовані на запровадження та зміцнення окупаційної російської влади на території с.Чорнобаївка Херсонської області. При цьому суд також відхиляє посилання ОСОБА_6 на ту обставину, що він ніяких заяв про прийом його на посаду директора комунального підприємства до окупаційної влади не писав та не подавав, як на спростування обіймання вказаної посади, оскільки досліджені судом докази як розпорядження окупаційної влади від 01.08.2022 року, покази самого обвинуваченого, відповідно до яких останній постійно перебував на території підприємства, в його адміністративних та господарьських будівлях, давав вказівки підлеглим щодо виконання ремонтно-аварійних робіт з водопостачання, отримання оплати за водопостачання від місцевого населення, ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, перевірка документів, видача заробітної плати, у тому числі і в російських рублях, працівникам підприємства, забезпечення паливом підтверджують у своїй сукупності здійснення ОСОБА_6 повноважень керівника - директора комунального підприємства, керівником якого він був зареєстрований в реєстрах окупаційної влади РФ.

На підставі досліджених доказів, та оглянутих відео-доказів, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_6 діючи добровільно та умисно зайняв посаду «директора коммунального предприятия ВГА Чернобаевской сельской ТГ Херсонского района Херсонской области»в незаконному підпрємстві, створеному на тимчасово окупованій території. Крім того, з огляду на вік обвинуваченого, його освіту та досвідченість, який до окупації Херсонської області здійснював підприємницьку діяльність, був директором свого підприємства, очевидно, що останній усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом у завданні шкоди Україні.

При цьому, слід зазначити, що доводи сторони захисту про те, що вина ОСОБА_6 під час судового розгляду не доведена, оскільки на думку сторони захисту свідки не підтвердили обставини висунутого обвинувачення, а отже останній підлягає виправданню у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.111-2 КК України, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Натомість, із досліджених судом матеріалів, не було встановлено жодних обставин, які б ставили під сумнів добровільність зайняття ОСОБА_6 вищевказаної посади. Ніяких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до ОСОБА_6 застосовувався фізичний та/або психічний примус, внаслідок застосування яких/якого обвинувачений вчинив інкриміновані йому дії, суду не надано, тому правові підстави вважати про наявність обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння ОСОБА_6 , у суду відсутні. При цьому сам обвинувачений під час судового розгляду не заперечував проти того, що він погодився обійняти вказану посаду, як він зазначав «приглядати за підприємством»з метою допомоги мешканцям села Чорнобаївка для їх забезпечення водопостачанням.

Окрім того, окупація території м.Херсону та Херсонської області та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мала відкритий характер, а тому ОСОБА_6 очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом у завданні шкоди Україні.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченим протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.111-2 КК України, як пособництво державі-агресору, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом у повному обсязі та спростовує позицію сторони захисту.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлені. Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно зі ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчинененого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Враховуючи обставини кримінального провадження, високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та наведені вище дані про особу обвинуваченого, враховуючи його вік, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність матеріальної шкоди від злочину, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, приходить до висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_6 покарання увиді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією ч.1 ст.111-2КК України, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності з огляду на положення, передбачені ст.55 КК України, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченому майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

На переконання суду, призначення обвинуваченому саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відповідно до протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_6 було затримано 17.12.2022 року. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.12.2022 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін. При цьому суд приходить до висновку про необхідність зарахувати в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України. При цьому суд відхиляє посилання сторони захисту на затримання ОСОБА_6 раніше 15.11.2022 року, що на думку сторони захисту підтверджується заявою дружини до правоохоронних органів. На час ухвалення вироку судом будь-яких рішень компетентних органів в установленому законом порядку про встановлення зазначених стороною захисту обставин, суду не надано.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року накладено арешт на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , яке складається з рухомого та нерухомого майна, а саме: транспортних засобів, житлових та нежилих приміщень, земельних ділянок, з метою забезпечення конфіскації майна.

Підстави для скасування арешту вказаного майна відсутні, з огляду на призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна.

Речові доказивідсутні.

Керуючись ст. ст.369-371,373-374,381,382 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах та організаціях не залежно від форм власності на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Строк додаткового покарання у вигляді права обіймати обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах та організаціях не залежно від форм власності, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_6 основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 17.12.2022 року до набрання вироком законної сили відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.03.2023 року на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_6 - залишити без змін, до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1