Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/561/25
Номер провадження1-кп/173/131/2025
25 березня 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Дніпровське, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби під час мобілізації, навідника 4 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року та території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ, продовжено на 90 діб - з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року до 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації і проходячи її на посаді навідника 4 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, 27 листопада 2024 року близько 15:00, більш точний час не встановлений, перебуваючи на вулиці Торгова Площа м. Верхньодніпровськ Верхньодніпровської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, біля магазину «Київський» побачив велосипед марки «AVANTI» гірський діаметр коліс 27,5 чорного салатового кольору, який належить ОСОБА_6 , та в цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи вій злочинний умисел, ОСОБА_4 27 листопада 2024 року близько 15:00, більш точний час не встановлений, перебуваючи на вулиці Торгова Площа м. Верхньодніпровськ Верхньодніпровської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, біля магазину «Київський», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , підійшов до вище вказаного магазину, сів на велосипед марки «AVANTI» гірський діаметр коліс 27,5 чорного салатового кольору, бувшого у використанні вартістю 8140 гривень та поїхав з місця скоєння злочину, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 8140 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. При цьому суду пояснив, що 27 листопада 2024 року близько 15 години, перебуваючи на торговій площі м. Верхньодніпровська, побачив біля магазину «Київський» велосипед салатового кольору та вирішив викрасти його з метою продати. Тому він підійшов до велосипеду, сів на нього та поїхав. Після чого продав його чоловіку на ім`я ОСОБА_7 .
Обвинувачений не оспорює обставин кримінального правопорушення, щиро каєтьься у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
У зв`язку з тим, що обвинувачений розповів про обставини кримінального правопорушення, ніхто із учасників не заперечує їх, кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не має наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме:
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, є військовослужбовцем, за місцем несення військової служби характеризується посередньо, приймав участь в бойових діях, не одружений, дітей або інших осіб на утриманні не має, є осудним, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.
В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення будь - яких протиправних проступків не вчиняв, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, протягом усього кримінального провадження добросовісно виконував обов`язки обвинуваченого, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що значною мірою сприяло встановленню істини у кримінальному провадженні, викрадене майно повернуто потерпілому, бажає продовжити військову службу.
Враховуючи викладені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд вважає, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити з випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду, саме звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з встановлення строку випробування та враховуючи, що під час розгляду справи обвинувачений не допускав ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , при ухваленні вироку.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на два роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: CD-R диск, марки "Verbatim" залишити в матеріалах кримінального провадження, велосипед марки «AVANTI» гірський діаметр коліс 27,5 чорного салатового кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його власності.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1