КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/190/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора - начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої вирішується

питання про екстрадицію ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про визнання неправомірним та скасування Наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 серпня 2024 року № 1805/5 та скасовано Наказ Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 серпня 2024 року № 1805/5.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор - начальник відділу міжнародно-правового співробітництва Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2024 у справі №757/34361/24-к, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 18 червня 2024 року № 1805/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) з України до Румунії для виконання вироків суду.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та наказ Міністерства юстиції України від 18 червня 2024 року № 1805/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) з України до Румунії для виконання покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Трибуналу міста Сучава від 22.09.2014 № 176 у справі № 7625/314/2014, який частково змінений та набрав остаточного характеру внаслідок вироку Апеляційного суду Сучави від 22.12.2014 № 232 у справі № 7625/314/2014, з урахуванням судового рішення Трибуналу міста Сучава від 10.08.2020 № 236 у справі № 1605/86/2020, яке повністю змінене та залишене остаточним в результаті судового рішення Апеляційного суду Сучава від 28.10.2020 № 121, за вчинення кримінальних злочинів, передбачених ст. 244 абз. 2 КК Румунії, із застосуванням ст. 35 абз. 1 КК Румунії, ст. 26 КК Румунії, з урахуванням ст. 31 абз. 2 КК Румунії, ст. 9 абз. 1 літ. «b» Закону Румунії № 241/2005, із застосуванням ст. 13 КК Румунії, ст. 74 літ. «а» КК Румунії, з урахуванням ст. 76 літ. «d» КК Румунії, залишити в силі.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та не обґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, які досліджені під час розгляду скарги, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин, які мають суттєве значення для справи, неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку про те, що наказ Міністерства юстиції України від 18 червня 2024 року № 1805/5 є необґрунтованим, та таким, що суперечить інтересам національної безпеки України, а тому таким, що підлягає скасуванню, поклавши в обґрунтування те, що станом на день складання висновку Міністерства юстиції України № 3157- 12.1.4-24 від 18.06.2024 Верховним Судом було прийнято постанову від 11.06.2024 у справі № 723/2002/17 у кримінальному провадженні № 0000037 від 20 січня 2015 року, якою скасовано ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку суду, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України прийнятий без належної перевірки даних про особу ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), а тому при винесенні наказу відносно останнього допущено порушення закону.

Однак, приймаючи рішення про скасування наказу Міністерства юстиції України, слідчим суддею невірно застосовано термін «інтереси національної безпеки України», не враховано передбачену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру відстрочки фактичної передачі особи до іноземної держави, відсутність обставин, які можуть перешкоджати видачі (екстрадиції) особи та не надано оцінку зобов`язанням України за міжнародними угодами.

Так, вирішуючи питання про суперечність наказу Міністерства юстиції України національним інтересам України, необхідно було врахувати, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку України» національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Проте в скарзі адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), не зазначені докази чи обставини, які впливають на захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України. Такі докази та обставини не були предметом дослідження під час судового розгляду скарги та, відповідно, не знайшли свого відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді суперечить положенням п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України відповідно до якої ухвала, що викладається окремим документом, складається в тому числі з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів.

Також апелянт звертає увагу на те, що безпідставним є обґрунтування висновку слідчого судді про незаконність наказу Міністерства юстиції України тією обставиною, що у суді апеляційної інстанції призначено новий судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000037 від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), оскільки відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 592 КПК України після прийняття рішення про видачу особи (екстрадицію) центральний орган України може відстрочити фактичну передачу особи до іноземної держави у разі, якщо особа, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), притягається до кримінальної відповідальності або відбуває покарання у виді позбавлення чи обмеження волі за інший злочин на території України - до закінчення досудового розслідування або судового провадження, відбуття покарання чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.

Таким чином, скасування вироку щодо ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) за злочин, вчинений на території України та направлення судової справи на повторний розгляд, не являється підставою для обов`язкового відстрочення фактичної передачі (екстрадиції) особи, а лише надає Міністерству юстиції України право ухвалити рішення про відстрочку фактичної передачі особи, однак вже після набрання таким рішенням законної сили та не може бути підставою для скасування рішення про видачу (екстрадицію) особи.

Підстави для скасування рішення про видачу особи, чітко визначені положеннями ст. 589 КПК України, якою передбачені обставини, за наявності яких відмовляється у видачі іноземній державі.

Однак, аргументи, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_8 , в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), не містять відомостей та фактів, передбачених ст. 589 КПК України, які надавали б підстави для відмови у видачі ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) іноземній державі та такі відомості не були предметом судового розгляду. В ухвалі слідчого судді такі обставини теж не наведені.

Разом з тим, ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) не був громадянином України; злочин, за який запитано видачу, передбачав покарання у виді позбавлення волі за законом України; строки давності виконання вироку за злочин, за який запитано видачу не закінчилися; фактів ненадання компетентним органом іноземної держави на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію) не зафіксовано; його видача (екстрадиція) не суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; немає обґрунтованих підстав вважати, що його видача (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; відсутні інші підстави, передбачені міжнародним договором України; йому не надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або тимчасовий захист в Україні.

Вирок Трибуналу міста Сучава від 22.09.2014 № 176 у справі №7625/314/2014, який частково змінений та набрав остаточного характеру внаслідок вироку Апеляційного суду Сучава від 22.12.2014 № 232 у справі № 7625/314/2014, з урахуванням судового рішення Трибуналу міста Сучава від 10.08.2020 № 236 у справі № 1605/86/2020, яке повністю змінене та залишене остаточним в результаті судового рішення Апеляційного суду Сучава від 28.10.2020 № 121 не змінені, не скасовані, а строк призначеного ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) покарання залишений без змін.

Апелянт вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про наявність підстав для скасування наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 2024 року № 1805/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) з України до Румунії для виконання вироків суду.

Оцінюючи в сукупності обставини, наведені у скарзі адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), відомості досліджені під час судового розгляду, міжнародні зобов`язання України щодо видачі (екстрадиції) осіб до іноземних держав для відбування покарання за вчинення злочинів на їх території, відсутності обставин, які перешкоджають видачі (екстрадиції) ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) до Румунії, апелянт вважає, що відсутні достатні підстави для скасування наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 2024 року № 1805/5.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_7 та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора - начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 01.08.2024 адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_13 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою про визнання неправомірним та скасування Наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_13 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 червня 2024 року № 1805/5.

В поданій скарзі сторона захисту просила скасувати наказ № 1805/5 від 18.06.2024 Міністерства юстиції України про задоволення запиту Міністерства юстиції Румунії від 25.02.2021 та висновок № 3157-12.1.4-24 від 14.06.2024 Міністерства юстиції України за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 з України до Румунії для виконання вироку суду № 3157-12.1.4-24 від 14.06.2024.

15.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказану скаргу адвоката задоволено та скасовано Наказ Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 серпня 2024 року № 1805/5.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя вислухав пояснення адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_13 , та прокурора ОСОБА_6 , дослідив Наказ та Висновок про розгляд запиту про видачу екстрадицію ОСОБА_11 з України до Румунії для виконання вироку суду,та встановив, що прийнятий Наказ є необґрунтованим, та таким, що суперечить інтересам національної безпеки України, а тому таким, що підлягає скасуванню, оскільки, станом на день прийняття Висновку Міністерством юстиції України № 3157-12.1.4-24 від 18.06.2024 Верховним Судом колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду було прийнято постанову від 11.06.2024 у справі № 723/2002/17 провадження № 51-420км24 у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000037 від 20 січня 2015 року, якою скасовано ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що оскаржуваний наказ прийнятий без належної перевірки даних про особу ОСОБА_7 , а отже, при винесенні наказу відносно останнього допущено порушення закону, а відтак слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

З таким висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі(екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Згідно ч. 1 ст. 591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

При розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Частиною 1 ст. 589 КПК України визначено, що у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо:

1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України;

2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України;

3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу;

4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію);

5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України;

5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України;

6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Так, враховуючи, що постановою Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 723/2002/17 провадження № 51-420км24 у кримінальному провадженні ЄРДР №0000037 від 20 січня 2015 року, якою скасовано ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 , призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, а також беручи до уваги, що в подальшому ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04.10.2024 закінчено підготовку до апеляційного розгляду справи за апеляційними скаргами та призначено їх до розгляду, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про необхідність задоволення скарги адвоката та скасування Наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 червня 2024 року № 1805/5, відповідно до положень п. 5-1 ч. 1 ст. 589 КПК України.

При цьому, твердження апелянта, що слідчим суддею невірно застосовано термін «інтереси національної безпеки України», колегія судді не бере до уваги, оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку України» національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Також, згідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку України» національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.

А тому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя вірно прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечитиме інтересам національної безпеки України.

Таким чином, доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо незаконності ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість прийняття такого рішення.

Також під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 серпня 2024 року № 1805/5 /а.с. 14/, вбачається, про видачу громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Румунії для виконання покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком № 176 від 22.09.2014 Трибуналу міста Сучава у справі № 7625/314/2014, який частково змінений та набув остаточного характеру внаслідок вироку № 232 від 22.12.2014 Апеляційного суду Сучава у справі № 7625/314/2014, з урахуванням судового рішення № 236 від 10.08.2020 Трибуналу міста Сучава у справі № 1605/86/2020, яке повністю змінене та залишене остаточним в результаті судового рішення Апеляційного суду Сучава № 121 від 28.10.2020 за вчинення кримінальних злочинів, передбачених ст. 244 абз. 2 КК Румунії (шахрайство), із застосуванням ст. 35 абз. 1 КК Румунії, ст. 26 КК Румунії, з урахуванням ст. 31 абз. 2 КК Румунії, ст. 9 абз. 1 літ. «b» Закону № 241/2005, із застосуванням ст. 13, ст. 74 літ. «а», ст. 76 літ. «d» КК Румунії.

Даний наказ винесений на підставі висновку Департаменту міжнародного співробітництва та представництва від 14 червня 2024 року /а.с. 15-18/.

В матеріалах справи, також наявне рішення суду м. Сучава у справі № 4672/86/2023 кримінальне провадження № 215 щодо оскарження виконавчого провадження, в якому суд частково визнає оскарження виконавчого провадження, поданого позивачем ОСОБА_14 , який проживає в Україні, обране місце проживання у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

На підставі ст. 598, ч. 1, літ d) Кримінально-процесуального кодексу, він виводить із винесеного вироку у вигляді трьох років позбавлення волі додаткове покарання у вигляді заборони громадянських прав, передбачене статтею 64. літ. а п. ІІ та літ. б, в КК від 1969 р. на строк три роки як додаткове покарання після виконання основного покарання, відповідно додаткове покарання у вигляді заборони цивільних прав, передбачене ст. 64 літ. а п. ІІ та літ. б, в КК від 1969 р., яка буде виконана під час виконання основного покарання, застосованого кримінальним вироком № 236/10.08.2020. оголошеним судом м. Сучава у справі 1605/86/2020, остаточним рішенням по кримінальній справі № 121/28.10.2020, оголошеним апеляційним судом м. Сучава, період, проведений позивачем ОСОБА_14 під вартою на виконання Європейського ордеру на арешт № 7625/314/2014/15.01.2015, відповідно 13.02.2016-23.03.2016, 10.11.2016-30.08.2017, відбутий термін з 05.11.2012 по 15.04.2014 р., та додатково відбутих 96 днів ув`язнення (компенсаційний захід, встановлених кримінальним вироком № 236/10.08.2020 р., оголошеним судом м. Сучава у справі 1605/86/2020, остаточним рішенням по кримінальній справі № 121/28.10.2020, оголошеним апеляційним судом м. Сучава).

Скасовує доручення на виконання тюремного ув`язнення № 288/28.10.2020 та інших видів виконання, виданих на підставі кримінального вироку № 236/10.2020, оголошеного судом м. Сучава у справі 1605/86/2020, остаточним рішенням по кримінальній справі № 121/28.10.2020, оголошеним апеляційним судом м. Сучава.

Наказує видати новий мандат на виконання покарання у вигляді позбавлення волі на підставі даного рішення.

Проте, як вбачається із висновку Департаменту міжнародного співробітництва та представництва від 14 червня 2024 року /а.с. 15-18/, під час проведення екстрадиційної перевірки дані обставини не враховані.

При цьому прокурор в запереченнях на скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) про скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2024 № 1805/5 про задоволення запиту Міністерства юстиції Румунії від 25.02.2021 та скасування висновку Міністерства юстиції України від 14.06.2024 № 3157-12.1.4-24 /а.с. 74-79/, зазначає про надання копії рішення суду Кримінального відділу м. Сучава, у кримінальному провадженні № 215 від 03.06.2024, яким ухвалено видати новий ордер на виконання покарання ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) у вигляді позбавлення волі. Проте не надає копію відповідного ордеру.

Також прокурор зазначає, що скасування доручення на виконання ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) тюремного ув`язнення № 288/28.10.2020, не впливає на суть та відповідність діючому міжнародному законодавству та законодавству України висновків, зроблених Міністерством юстиції України, щодо можливості задоволення запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) до Румунії для виконання покарання, призначеного вироком Трибуналу міста Сучава від 22.09.2014 № 176 у справі №7625/314/2014, який частково змінений та набрав остаточного характеру внаслідок вироку Апеляційного суду Сучава від 22.12.2014 № 232 у справі № 7625/314/2014, з урахуванням судового рішення Трибуналу міста Сучава від 10.08.2020 № 236 у справі № 1605/86/2020, яке повністю змінене та залишене остаточним в результаті судового рішення Апеляційного суду Сучава від 28.10.2020 № 121 та не встановлено обставин, які можуть перешкодити його видачі до Румунії.

Однак, колегія суддів з такими твердженнями прокурора не може погодитися, виходячи з того, що на момент складення висновку Департаменту міжнародного співробітництва та представництва від 14 червня 2024 року /а.с. 15-18/, та винесення на підставі нього Наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 серпня 2024 року № 1805/5 /а.с. 14/, було скасовано доручення на виконання тюремного ув`язнення № 288/28.10.2020 та інших видів виконання, виданих на підставі кримінального вироку № 236/10.2020, оголошеного судом м. Сучава у справі 1605/86/2020, остаточним рішенням по кримінальній справі № 121/28.10.2020, оголошеним апеляційним судом м. Сучава.

Наказано видати новий мандат на виконання покарання у вигляді позбавлення волі на підставі даного рішення.

З урахуванням викладено, встановлено, що під час проведення екстрадиційної перевірки та складанні висновку за результатом Департаментом міжнародного співробітництва та представництва від 14 червня 2024 року /а.с. 15-18/, не враховано всіх обставин.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що в резолютивній частині ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року допущено описку, а саме зазначено, про скасування наказу Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 з України до Румунії для виконання вироків суду від 18 серпня 2024 року № 1805/5, проте, відповідно до матеріалів справи, змісту оскаржуваної ухвали, а також вказаного наказу, його винесено 18 червня 2024 року. Однак вказана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та може бути усунена слідчим суддею в порядку ст. 379 КПК України.

Керуючись ст.ст. 309,376,404,405,407,422, 584, 590, 591 КПК України, колегія суддів, судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4