Справа №573/1935/24
Номер провадження 1-кс/573/668/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марківка, Білопільського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючого, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість» F-70 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 старший слідчий відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначає про те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

25 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком по 22 грудня 2024 року.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Марківка, Білопільського району, Сумської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючий, перебуваючий на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість» F-70 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, утримується в державній установі «Сумський слідчий ізолятор», за адресою: проїзд Гайовий, 19, м. Суми.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами про результати аудіо, - відео контролю особи;

- протоколами про результати контролю за вчиненням злочину;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

16.12.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено керівником Сумської окружної прокуратури до 3-х місяців, тобто до 25.01.2025.

Частиною 4 ст. 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. У той же час, частиною 6 ст. 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлює невідворотність призначення їй покарання за вчинений злочин, а саме виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, при цьому, із врахування характеру та способу вчинення ним кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності підозрюваного та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Тому, на думку органу досудового розслідування без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде переховуватись від органів досудового розслідування або суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_7 , вчинив інкримінований йому злочин з метою особистого збагачення, в умовах свого майнового стану, відсутності офіційного працевлаштування та легального доходу. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з аналогічних мотивів.

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованого злочину потребує перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши сукупність усіх обставин у кримінальному провадженні, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкість, слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання вищевказаним ризикам у даному випадку недостатнє, оскільки лише тримання під вартою буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та відповідатиме вимогам діючого Кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, вважає доведеною наявність підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 , не зможе запобігти ризикам, наведеним у вказаному клопотанні.

Так, особисте зобов`язання та особисту поруку до підозрюваного ОСОБА_7 , застосувати неможливо, оскільки він, вчинив злочин та своєю поведінкою в момент вчинення злочину продемонстрував свою девіантну спрямованість своєї особистості, та в подальшому, перебуваючи на свободі, може продовжувати свою злочинну діяльність.

Застава не може бути обрана, так як підозрюваний ОСОБА_7 , не буде ізольований від суспільства, а тому зможе продовжувати свою злочинну діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та боєприпасів.

Домашній арешт до ОСОБА_7 , застосувати не представляється за можливе оскільки, розуміючи, що останній не має стійких соціальних зв`язків, тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та продовжувати свою злочинну діяльність.

Вищевказані обставини також обґрунтовуються вагомістю наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), тяжкістю покарання, що йому загрожує, можливістю переховуватись від органів досудового слідства, а також незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчиняти інші злочини, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім зазначеного вище запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_7 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, з визначенням застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав із зазначених вище підстав, вважає що менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається із ухвали Білопільського районного суду від 25 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.12.2024 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 ЗаконуУкраїни «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_7 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обгрунтоване та підлягає до задоволення оскільки на даний час ризики та обставини, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного не змінилися та продовжують існувати.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.

У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, та відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, відсутність легального джерела заробітку, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні.

Так, слідчим суддею враховується той факт, що на даний момент не встановлено всі обставини скоєного кримінального правопорушення та речей, які могли бути знаряддями злочину чи зберегти на собі його сліди, тому ОСОБА_7 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, останній не має стійких соціальних зв`язків, тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та продовжувати свою злочинну діяльність.

Окрім цього, на даний час до матеріалів клопотання долучені документи, які вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому, враховуючи принцип невідворотності покарання за даний злочин, останній може здійснити спроби уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування.

Крім того, згідно із характеризуючими даними, підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, не працюючий, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість» F-70 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий.

Таким чином підозрюваний ніде не працює, не має родини та коштів для проживання, що свідчить про можливу вірогідність підозрюваного до вчинення іншого правопорушень.

Отже, обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою в ході судового розгляду не встановлено.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали клопотання, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування , слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Даних про те, що ОСОБА_7 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 30 днів.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, особу підозрюваного, його фактичного другорядну роль у підозрюваному правопорушення, вважаю за необхідне визначити заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 331,395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити строк застосування у кримінальному провадженні за №0000174 від 09.04.2024 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 1 місяць (30 днів), тобто по 15 січня 2025 включно з можливістю внесення застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 ( сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят ) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_7 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави, за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача ДКСУ, м. Київ; одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Сумській області, IBAN: UA

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом та вимогою незалежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися за межі Сумської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді по 15 січня 2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя