Справа № 545/122/25
Провадження № 1-в/545/44/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ,-

у с т а н о в и в :

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд подання без їхньої участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 вироком Бердянського районного суду Запорізької області від 26.03.2021 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 рік позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду із поданням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав 10 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.

Згідно з характеристикою засудженого, ОСОБА_4 характеризується позитивно, працює на контрагентському об`єкті. До праці ставиться сумлінно, покладені завдання виконує вчасно та якісно. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. До бухгалтерії установи не надходили виконавчі листи.

Адміністрація установи у своєму висновку щодо ступеня виправлення засудженого зазначила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у висновку щодо ступеня виправлення засудженого зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в :

Подання адміністрації державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 02 роки 10 місяців 30 днів за вироком Бердянського районного суду Запорізької області від 26.03.2021 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 рік позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1