В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 21.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Новопетрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, із середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованої, заміжньої, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Орієнтовно в листопаді 2024 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 рухаючись на велосипеді з с. Михайлівка Дніпровського (колишнього Царичанського) району Дніпропетровської області до с. Гупалівка Самарівського (Новомосковського) району Дніпропетровської області поблизу мосту через канал «Дніпро-Донбас», помітила на землі корпус гранати РГД-5, який ОСОБА_4 , визначила для себе як вибухову речовину.

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний, раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що знайдений нею предмет являється спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відносять до категорії вибухових речовин, взяла до рук та поклала його до своєї кишені, тим самим придбала вибухову речовину, і в подальшому з метою зберігання перенесла його до господарської будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у її фактичній власності, де залишила на постійне зберігання.

Після чого, 23 січня 2025 року, у період часу з 17 годин 31 хвилини по 18 годину 09 хвилин, працівниками ВП №1 Самарівського (Новомосковського) РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи по АДРЕСА_1 , у господарському приміщенні, що фактично належить ОСОБА_4 , виявлено та вилучено споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, який ОСОБА_4 , зберігала без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

06 лютого 2025 року між прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000015, та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили вид та міру покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , у виді 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, та обмеження права на оскарження вироку, які роз`яснені обвинуваченій. .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 п. 1 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому повністю та беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, пояснивши, що він був присутнім при укладанні угоди, угода була укладена добровільно та ОСОБА_4 роз`ясненні наслідки укладання та затвердження даної угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачена в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання її винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ст.474 ч. 7 КПК України відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджені сторонами угоди вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштована, заміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває, групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 належить затвердити та призначити їй узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/104/25/3908-ВТЗ від 27.01.2025 у розмірі 1591,80 грн. та судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-25/3952-Д від 27.01.2025 у розмірі 1989,75 грн., а всього 3581,55 грн.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 лютого 2025 року, укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000015.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання останньої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз у розмірі 3581,55 грн. (три тисячі п`ятсот вісімдесят одна грн. 55 коп.).

Речові докази:

- три оптичні диски формату DVD-R з відеозаписами проведення обшуків та слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження;

- два сліди пальців рук, які відкопійовані на 2 відрізки прозорої липкої стрічки та поміщені на 1 аркуш паперу та до паперового спец-пакету НПУ (опечатані експертними бірками); дактило-карта зі зразками пальців рук ОСОБА_4 , яка поміщена до паперового спец-пакету НПУ (опечатані експертними бірками); дактило-карта зі зразками пальців рук ОСОБА_9 , поміщена до паперового спец-пакету НПУ (опечатані експертними бірками) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику і прокурору.

Суддя ОСОБА_1