ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4162/25
провадження № 1-кс/753/665/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні внесеному 21 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні внесеному 21 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених частиною першою статті 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 01 березня 2025 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000287 від 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час місці та спосіб придбав, пістолет, що належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолету моделі «ZORAKI - MOD. 914-S», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., промислового способу виготовлення компанія «АТАК arms ltd», Туреччина та придатний для проведення пострілів, який переніс до приватного будинку № 8 по вулиці Заглади у м. Києві, що перебуває в його користуванні, де розпочав зберігати його без передбаченого законом дозволу.

Так, 27 лютого 2025 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено пістолет, що належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолету моделі «ZORAKI - MOD. 914-S», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., промислового способу виготовлення компанія «АТАК arms ltd», Туреччина та придатний для проведення пострілів, який ОСОБА_4 , умисно, незаконно придбав та зберігав без відповідного дозволу, всупереч Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, ревматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених положеннями частини першої статті 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові злочини.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити та обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, про які зазначено у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що має намір захищати свої права самостійно без присутності адвоката, вказав що не заперечує щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши прокурора, та підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000287 від 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

27 лютого 2025 року ОСОБА_4 (час фактичного затримання о 16 годин 09 хвилин 27 лютого 2025) було затримано в порядку статті 208 КПК України.

28 лютого 2025 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000287 від 21 січня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

-протоколом обшуку;

-протоколом затримання ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

-протоколами допитів свідків;

-висновком судової-балістичної експертизи;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Крім того, ОСОБА_4 не заперечував щодо вчинення інкримінованих йому дій в суді під час розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною першою статті 263 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Так, відповідно до вимог статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає обґрунтованим ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, оскільки санкція інкримінованого підозрюваному злочину, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Також слідчий суддя вважає, що обґрунтованим є ризик щодо впливу підозрюваного на свідків, оскільки необхідно враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Поруч з тим, слідчий суддя вважає, що ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахуванням того, що прокурором він обґрунтований як те, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та доходу, не є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, не пов`язано із майновим аспектом.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами статті 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_4 є громадянином України, має постійне місце проживання у м. Києві, не заперечував факт вчинення кримінального правопорушення; підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років; наявні у кримінальному провадженні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Інших відомостей про стан здоров`я підозрюваного суду не надано.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 1, 3, тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - нічний домашній арешт (пункт 3 частини першої статті 177 КПК України).

Отже, врахувавши наявність обставин, які підтверджують доводи прокурора, про наявність ризиків, передбаченого пунктами 1,3 частини першої статті 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, зважаючи на наявність у нього постійного місця проживання у м. Києві, слідчий суддя дійшоввисновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, який на думку слідчого судді, з урахуванням особистості підозрюваного, буде дієвим та надасть можливість запобігти ризикам, доведеним прокурором у судовому засіданні, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, на строк два місяці, тобто до 28 квітня 2025 року (включно) з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвл. по 06 годину 00 хвл. наступного дня.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, відповідно до вимог частини п`ятої статті 194 КПК України, покласти наступні обов`язки до 28 квітня 2025 року (включно):

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання, зміну мобільного телефону та інших засобів зв`язку;

- не відлучатися з місця свого проживання в м. Києві без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваним покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали - до 28 квітня 2025 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 10 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7