Справа № 172/241/24
Провадження № 1-кп/191/63/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Синельникове Синельниківськийміськрайонний суд Дніпропетровськоїобласті у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в режимі відеоконференції з власних технічних засобів кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, який має повну середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 22 листопада 2023 року близько 18:00 годин зі своїм знайомим ОСОБА_6 прийшов до свого знайомого - ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно розпивали алкогольні напої, знаходячись в кухонній кімнаті за місцем мешкання ОСОБА_7 , розташованого за вказаною адресою. Того ж дня, близько 18.30 годин, на ґрунті особистих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виникла словесна сварка. В ході виниклого конфлікту ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_5 , який в цей час знаходився в положенні сидячи на стільці та схопив його за одяг в ділянці грудної клітини. ОСОБА_5 заспокоював ОСОБА_7 та після чого потерпілий сів на топчан, що знаходиться біля пічного опалення та в свою чергу продовжував виражатися нецензурною лайкою. В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 того ж дня, без розриву в часі, перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, скориставшись перевагою в силі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_7 , знаходячись в положенні стоячи, обличчям до обличчя, схопив сокиру, яка знаходилася біля опалювальної пічки та тримаючи її двома руками, спричинив один за одним два удари обухом сокири (тупою металевою частиною), по обличчю ОСОБА_7 з правої сторони, який в цей час знаходився в положенні сидячи на топчані напроти ОСОБА_5 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 того ж дня помер внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток обличчя і основи черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку. Тілесне ушкодження голови, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що свою вину визнає частково, оскільки не мав наміру заподіяти смерть ОСОБА_7 , а лише в ході виниклого з ним конфлікту у нього виникло бажання заподіяти йому тілесні ушкодження. Пояснив, що раніше жодних конфліктів з ОСОБА_7 не було. В той день прийшли з ОСОБА_6 до потерпілого, так як він просив наколоти йому дров. В будинку у ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, але він не був у сильному алкогольному сп`янінні. В ході розпиття, потерпілий почав повчати його тому, як потрібно правильно жити, потім на його адресу почав виражатися нецензурними словами, хапав його за одяг, внаслідок чого він дуже розлютився та на емоціях схопив сокиру, яка стояла в кутку, та двічі обухом вдарив потерпілого по обличчю. Оскільки дана сокира по відношенню до нього знаходилася найбільш ближче аніж інші предмети, тому взяв в руки саме її. Оскільки він був впевнений на 100 відсотків, що потерпілий живий, не підходячи до нього, при цьому побачивши кров на його обличчі, вийшов з будинку, де у дворі викинув сокиру в колодязь. Оскільки злякався, то не викликав швидку допомогу, хоча розуміє, що повинен був це зробити. Чому одразу під час виниклої словесної перепалки з потерпілим не покинув будинок, пояснити не може, хоча мав таку можливість. Кого чи чого саме він злякався, суду пояснити не може. Свої пояснення в ході слідчого експерименту підтверджує.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 її рідний брат. 23.11.2023 року зранку прийшов до неї додому ОСОБА_9 та повідомив про побиття дяді ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) і сказав, що він помер. Староста села викликав працівників поліції, після чого вони виїхали до будинку її брата. Крім цього їй відомо, що 22.11.2023 року ОСОБА_9 та ОСОБА_11 приходили до її брата додому колоти дрова, за що ОСОБА_7 купив їм цигарки та по пляшці горілки. Увечері того ж дня ОСОБА_5 та ОСОБА_9 знову приходили до її брата додому розпити спиртного. Зі слів ОСОБА_12 також їй відомо, що знаходячись у потерпілого вдома, ОСОБА_13 вийшов у двір покурити, а повернувшись в будинок, побачив, що ОСОБА_5 стоїть з сокирою в руках над ОСОБА_7 та наносить нею удар по його голові. Побачивши багато крові, ОСОБА_14 побіг звідти. Приїхавши до будинку брата, вона побачила в будинку перевернуті речі, як нібито щось шукали. Також просила суд призначити ОСОБА_5 суворе покарання.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що жодних відносин з обвинуваченим не має, просто односельчани, проживав потерпілий поруч з ним по сусідству. Приблизно за два тижні до даної події бачив ОСОБА_5 вдома у потерпілого ОСОБА_7 , де він допомагав останньому по господарству. Староста села ОСОБА_16 повідомив, що потерпілий ОСОБА_7 не виходить на зв`язок, тому він пішов до його будинку та побачив, що він лежить в крові. Після цього викликали швидку допомогу та працівників поліції. Останнім часом ОСОБА_7 був скандальним, проживав один. В той день він заходив разом із працівниками поліції в будинок, де бачив потерпілого ОСОБА_7 лежачого на спині на топчані (ліжку), його ноги були опущені на підлогу, його голова була розбита та вибите око.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що жодних відносин з обвинуваченим та потерпілим не має. В ніч з 22 на 23 листопада у нього вдома ночував ОСОБА_9 , оскільки на той час він систематично вживав алкоголь, а зранку він пішов від нього. 23 числа його викликали в сільську раду з приводу вбивства в листопаді 2023 року. Дізнавшись від односельчан, що ОСОБА_14 на момент вбивства знаходився в будинку потерпілого, він попросив його виїхати від нього.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що являється старостою Дубовиківської ОТГ. Наприкінці листопада 2023 року від сестри ОСОБА_7 дізнався про побиття останнього. Зранку приблизно о 08 годині 30 хвилин з`явившись до будинку потерпілого, виявив ОСОБА_7 лежачого на лежаку, його ноги були опущені на підлогу, його голова була травмована в області правого ока, він був без ознак життя, його тіло було синюшного кольору, кров була розбрискана по стіні, що ймовірно сталося від пошкоджень сосудів голови. У зв`язку з цим він повідомив на службу «102», після чого приїхали співробітники СОГ. Йому відомо, що ОСОБА_7 проживав один, тримав худобу, вів здоровий образ життя, але з сусідами у нього інколи виникали конфлікти. Хлопці допомагали ОСОБА_7 по господарству, зокрема з порубкою дров, а він розраховувався з ними алкоголем. До цього випадку обвинувачений ОСОБА_5 проживав в селі приблизно з півроку, за цей час скарг від мешканців села на нього не надходило. Також йому відомо, що деякий час ОСОБА_9 проживав у потерпілого ОСОБА_7 , допомагав останньому по господарству та відносини між ними були нормальні.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений його син, відносини між ними нормальні. В той день ОСОБА_5 сказав, що піде до якоїсь переселенки підробити, а саме колоти дрова. Увечері того ж дня близько 20.00 години син повернувся додому в нормальному психологічному стані, повечеряв, він не був ні агресивним, ні збудженим. Потім до них додому прийшли працівники поліції та затримали ОСОБА_5 . Раніше у сина була травма голови, він перебував в лікарні в комі, переніс операцію, лікувався в неврологічному відділенні, алкоголем не зловживав.

Свідок ОСОБА_6 не був допитаний в судовому засіданні, оскільки згідно сповіщення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті штурмових дій противника зник безвісті 09.08.2024 року в районі села Невське Сватівського району Луганської області (т. 1 а. с. 129).

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення частково підтверджується його показаннями, та повністю підтверджується показаннями потерпілої, свідків, наданими ними в судовому засіданні, письмовими матеріалами кримінального провадження та оглянутими відеозаписами слідчих дій, а саме:

рапортом інспектора чергового ВП № 1 Синельниківського РУП, згідно якого надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.11.2023 року о 09 г 17 хв. за адресою: с. Миколаївка вул. Першотравнева Дубовиківської територіальної громади староста села ОСОБА_18 повідомив, що виявив померлого дідуся ОСОБА_7 , 1941 р.н., все в крові, з його рота та з носа кров, лежить в будинку на якомусь стелажі на спині, ноги спущені у висячому положенні, безладу в будинку не має, маються сліди як нібито розпивали спиртне. Вхідні двері будинку були зачинені на засувку. Сестра дідуся повідомила, що його хтось побив (т. 2 а. с. 8);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_8 повідомила, що 23.11.2023 року близько 09 години 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ознаками насильницької смерті (т. 2 а. с. 9);

протоколом огляду місця події, а саме, території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_7 , 1941 р.н., розташованого в лежачому положенні на спині на лежаку, обличчям до гори. В області його голови маються плями РБК, зі стіни вилучено фрагмент шпалер з плямами речовини бурого кольору, здійснено змиви, вилучено недопалок цигарки. Біля вхідних дверей в будинок виявлено сокиру з дерев`яним руків`ям та металевою частиною, яку також вилучено (т. 2 а. с. 11 24);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т. 2 а. с. 25);

висновком судово-медичної експертизи № 739 трупа ОСОБА_7 , згідно якого встановлено, що смерть його настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток обличчя і основи черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку. Це підтверджується наявністю, характером та масивністю тілесних ушкоджень голови, характером патоморфологічних змін внутрішніх органів, встановленими під час експертизи трупу, а також результатами судово-гістологічного, рентген-флуоресцентного і медико-криміналістичного методів дослідження. Спираючись на судово-медичні експертні дані про характер і вираженість трупних явищ, причину смерті та пору року, можливо припустити, що смерть його настала за 1-1,5 доби до моменту проведення експертизи трупу в морзі, що може відповідати строкам, зазначеним постановою слідчого, тобто 23.11.2023 року. Експертизою трупу встановлено: відкрита черепно-мозкова травма: забій м`яких тканин та розповсюджений синець правої половини обличчя; масивна рвано-забита рана параорбітально-виличної ділянки обличчя справа з дефектом м`яких тканин верхнього і нижнього повік та розтрощенням правого очного яблука; три забиті рани шкіри у виличній ділянці обличчя справа; забита рана шкіри і м`яких тканин верхньої губи справа; забита рана шкіри і підлеглих м`яких тканин в ділянці підборіддя. Судово-медичні експертні дані щодо характеру, численності і локалізації встановлених на трупі тілесних ушкоджень голови і обличчя можуть свідчити про те, що всі (за винятком правого вуха) вони прижиттєві, заподіяні незадовго до смерті великою силою (швидкістю) та не менш як 6-ма динамічними (ударними) навантаженнями тупого твердого травмуючого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею у вигляді трьох (наближених до лінійної форми) ребер, що сходяться між собою в одній точці, до складу якого входили залізо і цинк, вірогідно у строки, вказані в постанові слідчого, тобто 23.11.2023 року. За своїм характером встановлені тілесні ушкодження голови відносяться до категорії тяжких і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Судово-токсикологічним дослідженням крові і сечі із трупа ОСОБА_7 спирти не виявлені (т. 2 а. с. 28-34);

лікарським свідоцтвом про смерть № 739 ОСОБА_7 , згідно якого наявні тілесні ушкодження, що призвели до смерті, а саме, забій головного мозку з крововиливами під оболонки, у речовину та у шлуночки мозку, множинні переломи черепу та кісток обличчя, відкрита черепно-мозкова травма, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т. 2 а. с. 35);

протоколом додаткового огляду місця події, а саме, території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де в колодязі з питною водою за допомогою мотузки магніт був виявлений металевий предмет, який був піднятий на поверхню. При огляді даного предмету встановлено, що він схожий на сокиру, який ймовірно є знаряддям злочину (т. 2 а. с. 66 68);

постановою про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а. с. 69, 77);

протоколом огляду предметів, а саме, верхнього одягу та взуття ОСОБА_7 , які були одягнені на ньому 23.11.2023 року (т. 2 а. с. 95 98);

постановою про визнання речовими доказами та долучення до кримінального провадження (т. 2 а. с. 99);

оглянутим в судовому засіданні DVD диском, на якому зафіксований слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_6 , який відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення 23.11.2023 року, пояснивши, що він прийшов до потерпілого ОСОБА_7 додому приблизно об 11.00 годині, у нього перебував ОСОБА_20 . Потерпілий попросив його та ОСОБА_5 наколоти дров, за що пообіцяв їм пляшку горілки, на що вони погодилися. Потім вони втрьох пішли в магазин, де потерпілий купив їм пляшку горілки і пішов додому. Він із ОСОБА_5 випили пляшку за магазином, після чого їм здалося цього замало, тому вони пішли до ОСОБА_7 за самогоном. Прийшовши до останнього додому, сиділи втрьох вживали спиртне, жодних конфліктів між ними не виникало. Потім він вийшов з будинку на вулицю покурити, в цей час вже було темно, а ОСОБА_5 з ОСОБА_7 залишилися в будинку. Повернувшись в будинок, він побачив, що потерпілий сидів на топчані, а ОСОБА_5 стояв з сокирою в руках навпроти нього і замахуючись наніс удар сокирою ОСОБА_7 . Побачивши це, він злякався та побіг з будинку, а ОСОБА_5 залишився. Потім ОСОБА_5 наздогнав його в центрі села біля магазину і запропонував піти до нього додому випити спиртного, на що він погодився. Прийшовши до нього додому, ОСОБА_5 сказав йому, що він вдарив ОСОБА_7 обухом та лише оглушив його, а сокиру викинув в колодязь (т. 2 а. с. 101-103);

постановою про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а. с. 104);

оглянутим в судовому засіданні DVD диском, на якому зафіксований слідчий експеримент за участю ОСОБА_5 , який відтворив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши, що прийшовши увечері додому до ОСОБА_7 , розпивали спиртне, в ході чого потерпілий почав «вчити його життю», що йому не сподобалося, тому він почав словесну перепалку з ОСОБА_7 , який, сидячи на ліжку, не заспокоювався та ображав його словесно. В цей час він, побачивши біля пічки сокиру, схилився над нею, щоб взяти її в руки, при цьому сказав: «Дід, заспокойся, а то зараз получиш», на що ОСОБА_7 не реагував, тому його це розлютило і він, тримаючи двома руками сокиру, замахнувшись, вдарив його один раз обухом (тупою металевою частиною) сокири по обличчю з правої сторони. Від цього ОСОБА_7 схилився назад, а він в цей час, приклавши ще більше сили, спричинив таким же способом ще один удар по правій стороні обличчя ОСОБА_7 , після чого він впав на спину на ліжко і вже не рухався. В цей час ОСОБА_9 швидко вийшов з будинку. Він не думав, що ОСОБА_7 помер, хоча бачив його обличчя все було в крові. Одягнувшись, він забрав сокиру та вийшов у двір, де кинув її в колодязь. Також він викинув в колодязь три пусті пляшки, з яких вони пили спиртне. Потім він, зачинивши вхідні двері в будинок, пішов звідти. Також пояснив, що не хотів вбивати ОСОБА_7 , що це відбулося на ґрунті його емоцій, які виникли внаслідок такої поведінки потерпілого. Швидку допомогу він не викликав, оскільки злякався. До цієї події відносини з потерпілим були нормальні. В ході слідчого експерименту до нього не застосовувалися недозволені методи фізичного чи психологічного впливу (т. 2 а. с. 140 142);

постановою про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а. с. 143);

протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , в ході якого вилучені його одяг з плямами РБК, відбитки папілярних візерунків пальців рук з правої та лівої руки (т. 2 а. с. 144 154);

постановою про визнання речовими доказами та долучення до кримінального провадження (т. 2 а. с. 155 156);

висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-23/43808-Д від 05.12.2023 року, згідно якого два сліди пальців руки розмірами 17х31 мм, 18х30мм, вилучені при огляді місця події, залишені великим пальцем правої руки особи, відбитки пальців рук якої надані на дослідження і заповнені на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , 1941 р.н. Слід пальця руки розмірами 27х18 мм, залишений великим пальцем лівої руки особи, відбитки пальців рук якої надані на дослідження і заповнені на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , 1941 р.н. (т. 2 а. с. 174 184);

постановою про визнання речовим доказом та долучення його до кримінального провадження (т. 2 а. с. 185 186);

висновком судово-медичної імунолгічної експертизи № 2314/3149-БД, яким встановлено, що відповідно до висновку судово-біологічної експертизи № 2314/3146-БД у потерпілого ОСОБА_7 встановлена група крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, а у ОСОБА_5 встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а. с. 217 219). Тому при серологічному дослідженні слідів крові на куртці (об`єкти № № 7 10) та на кофті (об`єкти № № 11 14), вилучені з трупу ОСОБА_7 , виявлений антиген В, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Враховуючи результати серологічного дослідження слідів крові на куртці (об`єкти № № 7 10) та на кофті (об`єкти № № 11 14) і групову характеристику крові потерпілого ОСОБА_7 , не виключена можливість походження крові у зазначених об`єктах від нього (т. 2 а. с. 228 232);

висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 2314/3152-БД, згідно якого на двох фрагментах шпалер (об`єкти № № 1,2) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини, а саме, виявлений антиген В з ізогемаглютиніном анти-А, що вказує на походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Враховуючи результати серологічного дослідження даних слідів крові і групову характеристику крові потерпілого ОСОБА_7 , не виключена можливість походження крові у зазначених об`єктах від нього (т. 2 а. с. 239 242);

висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 2314/3153-БД, згідно якого в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з обох рук (об`єкти № № 1,2) потерпілого ОСОБА_7 встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. Враховуючи групу крові потерпілого ОСОБА_7 , присутність домішку його крові в піднігтьовому вмісті обох його рук цілком ймовірно. Присутність крові ОСОБА_5 в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_7 можлива в якості домішку, оскільки один із виявлених антигенів, а саме антиген А ізосерологічної системи АВ0 властивій групі крові ОСОБА_5 . В змивах з обох рук (об`єкти № № № 3, 4) потерпілого ОСОБА_7 встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. Кров в змивах з обох рук потерпілого ОСОБА_7 могла походити від нього самого, враховуючи групову належність його крові (т. 2 а. с. 244 249);

постановою про визнання речовим доказом та долучення його до кримінального провадження (т. 3 а. с. 6-7, а. с. 8 10);

висновком судово-медичної експертизи № 739 (додатковий 1 до експертизи трупа), згідно якого судово-медичні експертні дані щодо характеру і локалізації тілесних ушкоджень, встановлених на трупі ОСОБА_7 , не виключають ймовірності механізму спричинення, зазначеного свідком ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, за винятком кількісних характеристик заподіяних ударів (т. 3 а. с. 12-13);

висновком судово-медичної експертизи № 739 (додатковий 2 до експертизи трупа), згідно якого судово-медичні експертні дані щодо характеру і локалізації тілесних ушкоджень, встановлених на трупі ОСОБА_7 , не виключають ймовірності механізму спричинення, зазначеного ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, за винятком кількості заподіяних ударів (т. 3 а. с. 15 16);

висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 2314/3148-БД, згідно якого на кофті з тканини зеленого кольору (об`єкти № № 1 3), яка належить ОСОБА_5 , знайдена кров, при дослідженні якої встановлена присутність гемоглобіну людини. У результаті серологічного дослідження крові в слідах на кофті з тканини зеленого кольору (об`єкти № № 1 3) виявлений тільки антиген В, що не виключає можливість походження крові в даних слідах від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Проведеним дослідженням крові в даних слідах не отримано даних, які б вказували на присутність крові ОСОБА_5 . Результати серологічного дослідження не виключають можливість походження крові в даних слідах від потерпілого ОСОБА_7 , оскільки виявлений антиген В, властивий його крові (т. 3 а. с. 37 40);

висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 2314/3150-БД, згідно якого на робочій частині сокири (об`єкти № № 6 8), вилученій в ході додаткового огляду місця події на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , наданій на дослідження, встановлена наявність крові. Але клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені, статева належність крові не встановлена через відсутність формених елементів крові, характер слідів не дозволяє проводити дослідження на наявність ізогемаглютинінів анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, тому висловитись про групову належність даних слідів не представилось можливим (т. 3 а. с 42 46);

постановою про визнання речовим доказом та долучення його до кримінального провадження (т. 3 а. с. 51 52);

висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 319/501-БД, згідно якого із зразка крові потерпілого ОСОБА_7 отримані препарати ДНК та встановлений їх генотип. З досліджених слідів крові на кофті з тканини зеленого кольору, належної ОСОБА_5 , отримані препарати ДНК формально чоловічої генетичної статі, встановлений їх генотип, який містить ознаки суміші ДНК не менше ніж 2-х осіб та/або ознаки руйнації ДНК. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадіння генотипу одного зі змішаних слідів з кров`ю на кофті з тканини зеленого кольору (об. № 2) з генотипом потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадіння домінуючого генотипу другого змішаного сліду з кров`ю на кофті (об. № 3) з генотипом потерпілого ОСОБА_7 та мінорного генотипу з генотипом ОСОБА_5 . Переважаюча ДНК в цьому сліді крові на кофті може походити від потерпілого ОСОБА_7 з ймовірністю не менше 99,99999908 %. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0, 92 х 10?18. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0, 92 чоловіків на квінтильйон (т. 1);

висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 79/118-БД, згідно якого на дактилоскопічних плівках з мікрооб`єктами з долонь обох рук (об. № № 1, 2) потерпілого ОСОБА_7 встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні крові в об`єктах № № 1, 2 виявлено антиген В ізосерологічної системи АВ0. Кров на дактилоскопічних плівках з мікрооб`єктами з долонь обох рук потерпілого ОСОБА_7 могла походити від нього самого, враховуючи групову належність його крові (т. 1).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності у нього умислу позбавити життя потерпілого ОСОБА_7 є належним чином необґрунтованими, безпідставними та такими, що не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, тобто за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання. Також в розумінні ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство. Відповідальність за умисне спричинення смерті настає і в тих випадках, коли винний умисно завдаючи шкоди потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, яка фактично настає.

З досліджених судом доказів, які повністю узгоджуються між собою, встановлено спосіб; обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 як в момент його вчинення, так і після, а саме, будучи не в сильному алкогольному сп`янінні, намагаючись заспокоїти потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 схопив в руки сокиру, усвідомлюючи її небезпечність для життя людини, та тримаючи її двома руками, замахнувшись, вдарив його один раз обухом (тупою металевою частиною) по обличчю, від чого ОСОБА_7 схилився назад, та в цей час, приклавши ще більше сили, що свідчить про його бажання в настанні суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, обвинувачений спричинив таким же способом ще один удар по обличчю ОСОБА_7 , після чого той впав на спину на ліжко і вже не рухався, а ОСОБА_5 , помітивши кров на його обличчі, залишив його без будь-якої допомоги, навіть не намагався викликати швидку допомогу, хоча міг це зробити, вийшов з будинку, зачинивши вхідні двері на засувку та в колодязь викинув сокиру, тобто таким чином намагався приховати наслідки своїх злочинних дій. Крім того, встановлено знаряддя злочину, яким є сокира, тобто предмет, що представляє небезпеку для життя людини; характер, численність і локалізація встановлених на трупі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень голови і обличчя, їх масивність, а саме, заподіяні динамічними (ударними) навантаженнями тупого твердого травмуючого предмету та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі ці вищеперелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 був прямий умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 . Також заслуговують на увагу ті обставини, що потерпілий ОСОБА_7 не представляв для обвинуваченого жодної загрози, а тому й для ОСОБА_5 не існувало жодних перешкод припинити конфлікт з потерпілим будь-яким іншим способом, тобто таким, що є найбільш безпечнішим для життя останнього.

Згідно висновку судово-медичної психіатричної експертизи № 772 обвинувачений ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, будь-який психічний розлад не виявляв і в даний час також не виявляє, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, та й у теперішній час він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а .с. 192 195).

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності у нього умислу заподіяти смерть ОСОБА_7 , а лише в ході виниклого з ним конфлікту виникло бажання заподіяти йому тілесні ушкодження, суд розцінює як невизнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює критично, вона є одним із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання зменшити ступінь своєї вини або ж взагалі уникнути відповідальності за вчинене.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі (умисне вбивство).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, але згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 24.02.2020 року мав діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку ІІІ ст., стан після операції: широка кістково-пластична трепанація черепа справа, видалення гострої забій гематоми правої лобної частки (т. 1 а. с. 120), згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення від 21.07.2023 року мав діагноз: наслідки ЗЧМТ, ЗГМ ІІ ст(2020). Вторинна епілепсія з генералізованими тоніко-клонічними нападами, на той час мав скарги: виражена слабкість, головний біль, запаморочення, напади втрати свідомості з тривалими судомами (т. 1 а. с. 121); за місцем проживання характеризується негативно, вину не визнав, як встановлено в ході судового розгляду покинув місце злочину, не надавши жодної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , намагався приховати наслідки своїх злочинних дій, потерпіла ОСОБА_8 просила суд обрати йому суворе покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст.. 66 КК України судом не встановлено.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, думку потерпілої ОСОБА_8 щодо визначення міри покарання, стан здоров`я обвинуваченого, а також його намагання уникнути відповідальності за даний злочин, суд дійшов висновку, що його виправлення неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На підставівикладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 23.11.2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 23.11.2023 року до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів за проведення судової біологічної експертизи № СЕ-19/104-23/43774-БД від 07.12.2023 року в розмірі 10 346 грн. 91 коп.; за проведення судової трасолочічної експертизи № СЕ-19/104-23/43808-Д від 05.12.2023 року, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 3029 грн. 12 коп.; за проведення судової біологічної експертизи № СЕ-19/104-23/47543-БД від 27.12.2023 року в розмірі 10346 грн. 91 коп.

Речові докази, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження (т. 2 а. с. 24-25, а. с. 68-68, а. с. 76-77, а. с. 103-104, а. с. 142-143) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; що знаходяться на зберіганні в приміщенні ВП № 1 Синельниківського РУП (т. 2 а. с. 99) знищити; що знаходяться на зберіганні в приміщенні ВП № 1 Синельниківського РУП згідно квитанції № 1024 порядковий номер 104 (т. 2 а. с. 155-156), згідно квитанції № 1024 порядковий номер 103 (т. 2 а. с. 185 186) знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя :ОСОБА_1