Справа №:752/6120/23
Провадження №: 1-кп/755/637/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

за участю представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212 від 19.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за № 0000212 від 19.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання обгрунтовує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не містить ані викладу фактичних обставин, ані чіткого формулювання обвинувачення, оскільки відображено лише частковий виклад обставин з яких неможливо встановити в чому полягає кримінальне правопорушення та правова кваліфікація кримінального правопорушення. Вказано, що відсутність у обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення є свідченням недотримання вимог ст. 291 КПК України і є підставою для поверення його прокурору для усунення недоліків.

Також зазначає, що в обвинувальному акті не зазначено яку норму якого нормативного акту порушив обвинувачений. В свою чергу, обвинувачений діяв суворо у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому не зрозуміло які обставини дали підстави вважати стороні обвинувачення стверджувати про існування події злочину. Відсутні також підстави вважати про існування реального наміру до вчинення злочину. Зміст обвинувачення висунутого досудовим розслідуванням не відповідає диспозиції закону, не містить посилання на мету та не розкриває суть обвинувачення яке, виходячи із визначених законом ознак та форми вини цього злочину є неконкретним. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, підстав вважати, щ обуло здійснено посадовий злочин, що у свою чергу позбавляє можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, у зв`язку з чин конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні викликає сумніви.

Також вказує, що допущено істотні порушення у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання захисника обвинуваченого заперечував.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого, думку прокурора та обвинуваченого з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Приписами ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За вимогами ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

Обвинувальний акт повинен містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, що були встановлені органом досудового розслідування та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 КПК України, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі.

Такі вимоги до вказаного процесуального документа закон визначив з тією метою, щоб обвинувачена особа мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту; дотримання таких вимог; також це дозволить компетентному суду прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, має здійснюватися судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» № 9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» № 25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» № 42780/98 п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95 п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» № 25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95 п. 47).

Вказані вимоги закону органом досудового розслідування не виконані.

Так, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті при викладені обвинувачення ОСОБА_5 надана оцінка законності дій і інших осіб без вказівки про процесуальний статус таких осіб у даному кримінальному провадженні, зокрема громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які за встановленими органом досудового розслідування обставинами діяли за попередньою змовою групою осіб.

В свою чергу, пряме зазначення конкретних прізвищ осіб, які фактично обвинувачуються у вчиненні злочинів, спільно з обвинуваченим за відсутності визначеного їх процесуального статусу у кримінальному провадженні, відсутності даних про наявність щодо такої особи обвинувальних вироків, є порушенням загальних засад кримінального провадження: принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та інших, що у сукупності може ставити під сумнів законність будь-якого вироку, що буде постановлений за наслідками розгляду кримінального провадження на підставі складеного обвинувального акту у такий спосіб.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України).

Повернення обвинувального акта прокурору з вказівкою на його недоліки є процесуальним заходом, спрямованим на відновлення порушених та уникнення майбутніх порушень прав учасників кримінального провадження, насамперед їх права на справедливий та безсторонній суд.

В даному випадку суд вважає, що невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України свідчить про існування підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

В частині клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про витребування повного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212 від 19.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України, суд вважає, що таке клопотання має бути залишено без розгляду з огляду на повернення обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідуванняпрокурору.

Керуючись ст. ст. 7, 291, 314, 315, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212 від 19.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України - повернути прокурору Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про витребування повного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212 від 19.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 365-2 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1