Житомирський апеляційний суд
Справа №296/509/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/107/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

встановила:

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України.

20.01.2025 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 днів до 19 березня 2025 року, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, обравши підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та визначити розмір застави.

Вважає ухвалу суду незаконною.

На думку захисника надані слідчим та прокурором докази не підтверджують обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважає, що судом не враховано, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що клопотання слідчого та висновки суду носять характер припущення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому колегія суддів враховує такі обставини, як і тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , який відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі, те, що ОСОБА_7 здійснив підпал об`єкта, який має важливе народногосподарське значення в умовах воєнного стану, тому ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому більш м`який запобіжний захід, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Доводи захисника, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Крім того, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, який веде антигромадський спосіб життя, не має постійного місця проживання, неодноразово потрапляв в поле зору працівників поліції у зв`язку з вживанням алкогольних напоїв та наркотичних засобів, що підтверджується характеристикою начальника СДОП ВП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_10 ( а.п.99), вимогою Управління інформаційно-аналітичної підтримки (а.с. 101-102).

На даний час судимий за ч.1 ст.263 КК України, а також притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких від обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або застави, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2025 року якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: