Провадження по справі № 1-кс/522/6954/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2019 за ч. 2 ст. 307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000220 від 18.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000220 від 18.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в квітні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених обставинах, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, яку в подальшому незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 29 жовтня 2024 року приблизно о 12 годині 38 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на збут особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, перебуваючи неподалік будинку № 109 по вулиці Успенській в місті Одесі, незаконно збув (продав) за 500 гривень ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яка знаходилась у паперовому згортку.

Встановлено, що кристалічна речовина бежевого кольору масою 0,547 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,412 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно збув (продав) за 500 гривень ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в листопаді 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, вступив у попередню змову із своїм знайомим ОСОБА_8 , з яким домовилися збувати особливо небезпечні психотропні речовини на території Приморського району міста Одеси.

На виконання попередньої змови, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених обставинах, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , незаконно придбали невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, яку в подальшому незаконно зберігали при собі з метою збуту.

Далі, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , діючи з єдиним спільним умислом, розподілили між собою ролі таким чином що, ОСОБА_4 , буде домовлятися з особами (клієнтами), які мають намір придбати психотропні речовини, та координувати їхні подальші дії, фасувати психотропні речовини, а ОСОБА_8 , отримувати грошові кошти за психотропні речовини, та особисто їх покупцям на території Приморського району міста Одеси.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини.

В подальшому, 07 листопада 2024 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з єдиним прямим умислом, направленим на збут особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи на першому поверсі в під`їзді за адресою: м. Одеса, провулок Успенський, буд № 3/5, повідомив ОСОБА_7 , щоб останній підійшов до готелю «Лондон», який розташований за адресою: м.Одеса, вул. Успенська, буд № 95.

Надалі, 07.11.2024 о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_7 підійшов до місця зустрічі, де біля будинку № 95 по вулиці Успенській у м. Одесі до нього підійшов ОСОБА_8 .

Продовжуючи єдиний прямий умисел, діючи за попередньою мовою групою осіб, ОСОБА_8 , 07.12.2024 року о 22 годині 31 хвилині, взяв у ОСОБА_7 , грошові кошти у розмірі 500 гривень та в обмін надав ОСОБА_7 пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Встановлено, що кристалічна речовина бежевого кольору, масою 0,340 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,233г.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , незаконно збули (продали) за 500 гривень ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 , в грудні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених обставинах, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу, який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 17.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено:

- полімерний пакетик із кристалічною речовиною синього кольору, схожою на наркотичну;

- згорток із липкої стрічки жовтого кольору, всередині якої перебуває кристалічна речовина синього кольору ззовні за своїми ознаками схожа на наркотичну;

- полімерний пакетик з кристалічною речовиною білого кольору.

В подальшому, з метою виявлення наркотичних засобів з кристалічною речовиною білого кольору, застосовано експрес тест IDENTA IDT 9000Т «General Screening Drugs LOT: 9023224AT EXP: 09/2027, в ході якого колір рентгену змінився на фіолетовий колір, що свідчить про наявність в досліджуваній речовині алкалоїд основи (потенційний наркотичний засіб).

Вказану наркотичну речовину ОСОБА_4 , незаконно придбав та незаконно зберігав з метою збуту в квартирі за місцем свого мешкання.

18.12.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.12.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин; незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та може вчинити інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вказавши, що ризики в клопотанні не обґрунтовані, розмір застави є непомірним, а тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, разом із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: поясненнями свідків; висновком судової експертизи наркотичних засобів, протоколами огляду предметів.

Хоча слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, проте зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, тобто перевіряти обґрунтованість пред`явленої підозри.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та/або вчинити нові кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеному ризику.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

За результатами досліджень Українського медичного та моніторингового центру з алкоголю та наркотиків Міністерства охорони здоров`я України (який є загально доступним документом) за останні десять років кількість смертей серед осіб, які перебували на наркологічному обліку, зросла більше ніж у 3 рази, у тому числі від передозування майже в 4 рази. Загрозливих масштабів набули поширеність розладів психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин (174,7 на 100 тис. населення), а також психічні захворювання (11,5 на 100 тис. населення). Україна входить до переліку країн із загрозливим рівнем немедичного споживання наркотиків.

Тому на підставі викладеного, слідчий суддя констатує про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що органом досудового розслідування доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, 18.12.2024 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 18.02.2025 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Щодо розміру застави.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Окрім того, позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Cлідчий суддя враховує, що інкриміноване підозрюваному діяння вчинялось протягом тривалого часу, відповідно до повідомлення про підозру в рамках вказаного кримінального провадження вчинено декілька епізодів, окрім цього підозрюваний ОСОБА_4 є раніше судимою особою за вчинення аналогічного злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

За результатами досліджень Українського медичного та моніторингового центру з алкоголю та наркотиків Міністерства охорони здоров`я України (який є загально доступним документом) за останні десять років кількість смертей серед осіб, які перебували на наркологічному обліку, зросла більше ніж у 3 рази, у тому числі від передозування майже в 4 рази. Загрозливих масштабів набули поширеність розладів психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин (174,7 на 100 тис. населення), а також психічні захворювання (11,5 на 100 тис. населення). Україна входить до переліку країн із загрозливим рівнем немедичного споживання наркотиків.

Тому на підставі викладеного, слідчий суддя констатує про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2024 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 10 років, підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого кримінального злочину у сфері обігу наркотичних засобів в умовах воєнного стану, розмір вилученої наркотичної речовини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Слідчим в клопотанні ніяким чином не обґрунтовано виключність даного випадку щодо застави у розмірі, який перевищує розмір застави, встановлений ч.5 ст. 182 КПК України для тяжких злочинів, а тому слідчий суддя не має передбачених законом підстав при визначенні розміру застави вийти за межі, встановлені кримінальним- процесуальним законом.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 14.02.2025 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/6954/24.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) з`являтись за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 17.12.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 20.12.2024 року о 15:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_9