Справа № 638/1151/25
Провадження №1-кп/638/1308/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000707 від 13 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, громадянина України, не працюючого, з вищою юридичною освітою, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідності та хронічні захворювання спростовує, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 серпня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому судовим розглядом місці, у невстановлену судовим розглядом дату та час, але не пізніше 21 год. 09 хв. 12.09.2023, використовуючи мобільний телефон та світову мережу "Інтернет", діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), замовив у великому розмірі для власного вживання у невстановленої в ході судового розгляду особи, через додаток «Telеgram» особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP.

Після чого, у невстановлену судовим розглядом дату та час, але не пізніше 21 год. 09 хв. 12.09.2023, ОСОБА_4 , отримав від невстановленої в ході судового розгляду особи, на додаток «Telеgram» повідомлення з реквізитами та координатами замовлення.

Далі, ОСОБА_4 , у невстановлену судовим розглядом дату та час, але не пізніше 21 год. 09 хв. 12.09.2023, прибувши на вказане в повідомленні місце, точної адреси в ході судового розгляду встановлено не було, забрав згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено PVP у великому розмірі, тим самим придбав та почав зберігати для власного вживання без мети збуту.

12.09.2023 приблизно о 21 год. 09 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 81, був зупинений працівниками УПП в Харківській області, яким в ході розмови ОСОБА_4 повідомив, що має при собі психотропну речовину, а саме особливо небезпечну психотропну речовина обіг якої заборонено PVP у великих розмірах, яку ОСОБА_4 зберігав для власного вживання без мети збуту.

12.09.2023 під час проведення огляду місця події у період часу з 21 год. 55 хв. по 22 год. 05 хв., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 81, біля лісосмуги, ОСОБА_4 , добровільно, при понятих, видав один згорток в полімерній стрічці чорного кольору, всередині якого був розташований один зіп-пакет в середині якого міститься кристалічна речовина білого кольору. Встановлено, що у складі кристалічної речовини білого кольору, наданої в полімерному пакеті із застібкою «зіп» у сейф-пакеті №PSP 2385572 міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP). Маса (кількісний вміст) психотропної речовини, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-ону(PVP) в об`єкті складає 8,320 г.

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою: 8, 320 г., відносяться до великих розмірів.

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому судовим розглядом місці, у невстановлену судовим розглядом дату та час, але не пізніше 17 год. 07 хв., 16.10.2024, використовуючи мобільний телефон та світову мережу "Інтернет", діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), замовив у великому розмірі для власного вживання у невстановленої у ході судового розгляду особи, через додаток «Telеgram» особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP.

Після чого, у невстановлену судовим розглядом дату та час, але не пізніше 17 год. 07 хв., 16.10.2024, ОСОБА_4 , отримав від невстановленої у ході судового розгляду особи, на додаток «Telеgram» повідомлення з реквізитами та координатами замовлення.

Далі, ОСОБА_4 , у невстановлену судовим розглядом дату та час, але не пізніше 17 год. 07 хв., 16.10.2024, прибувши на вказане в повідомленні місце, точної адреси у ході судового розгляду, встановлено не було, забрав один полімерний зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено PVP у великому розмірі, тим самим придбав та почав зберігати для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, 16.10.2024 приблизно о 17 год. 07 хв., за адресою: м. Харків, вул. Двадцять третього Серпня, буд. 79, працівниками УПП в Харківській області було виявлено ОСОБА_4 у якого у ході проведення поверхневої перевірки виявили, що останній має при собі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP у великих розмірах, яку ОСОБА_4 зберігав у кишені своєї куртки в розсипаному стані, для власного вживання без мети збуту.

16.10.2024 під час проведення огляду місця події у період часу з 17 год. 44 хв. по 17 год. 51 хв., за адресою: м. Харків, вул. Двадцять третього Серпня, буд. 80 Д, біля проїжджої частини, ОСОБА_4 , добровільно, при понятих, видав один зіп-пакет і залишками речовини, а також витрусив зміст своєї кишені, в якому була кристалічна речовина білого кольору, яка надана на експертизу масою 2,7458 г, містить у своєму складі особливо небезпечну речовину обіг якої заборонено-PVP. Маса PVP, у перерахунку на масу наданої речовини, становить 1,8821 г.

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою: 1, 8821 г., відносяться до великих розмірів.

ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що він як 12 вересня 2023 так і 16 жовтня 2024 року телефонував на відповідні сайти, з ним спілкувався штучний інтелект, який повідомив де та коли забрати психотропні речовини. Він виконав указівки, та як в перший так і в другий рази забрав вказані згортки з психотропною речовиною. У вересні 2023 року він їхав на машині, його зупинили по вулиці Сумській у місті Харкові працівники поліції та при спілкуванні він добровільно видав вказану речовину. У жовтні 2024 року він пішов до вказаного у телеграмканалі місця, забрав психотропну речовину, викликав таксі, і коли він рухався на таксі, сталася ДТП, під час документування обставин ДТП, працівники поліції виявили та вилучили у нього психотропну речовину. Наркозалежним себе не вважав, проте висловив думку щодо необхідності пролікуватися від наркозалежності. Повідомив суд, що розуміє, що сталося та розуміє наслідки своєї протиправної поведінки. При призначенні покарання просив призначити найменше покарання, так як він зробив відповідні висновки та зобов`язується у подальшому не допускати протиправної поведінки. Вказав, що психотропні речовини забирав суто для свого власного вживання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені докази суд висновує, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України кваліфіковані вірно, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, перебуває в фактичних шлюбних стосунках, має неповнолітню дитину, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, військовозобов`язаний, раніше судимий відповідно до вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 серпня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення-злочину, наявність судимості, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім цього, обвинуваченому у кримінальному провадженні під час досудового слідства запобіжний захід обирався як тримання під вартою, відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 січня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін тримання під вартою.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Позовні вимоги не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1,4 ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14 січня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН суму судових витрат за проведення судових експертиз матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів»: № 23312 від 15.07.2024 у розмірі 9 087 грн. 36 копійок ( дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 36 копійок) та № СЕ-19/121-24/3146-НЗПРАП від 22.10.2024 у розмірі 2 387 гривень 70 копійок ( дві тисячі триста вісімдесят сім гривень 70 копійок) на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «IPHONE-7» ІМЕІ НОМЕР_1 у прозорому силіконовому чохлі (постанова про визнання речовими доказами від 13 вересня 2023 року), мобільний телефон « Нокіа» сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_2 ,ІМЕІ НОМЕР_3 з карткою номер НОМЕР_4 (постанова про визнання речовими доказами від 17 жовтня 2024 року, квитанція 3323 від 18 жовтня 2024 року)- конфіскувати, психотропну речовину, визнану речовим доказом постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 31 жовтня 2024 року( квитанція 1289 від 31.10.2024) знищити.

Скасувати арешт, покладений відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2024 року мобільного телефону «Нокіа» сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_2 ,ІМЕІ НОМЕР_3 з карткою номер НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику 29 січня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1