Номер провадження: 11-сс/813/462/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

осіб, які подали заяву про взяття підозрюваної на поруки депутатів Одеської обласної ради: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 року, щодо:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка обіймає виборчу посаду Фонтанського сільського голови Одеського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 року за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, скоєних за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 25.10.2015 року обрано Крижанівським сільським головою Комінтернівського району Одеської області VII скликання Крижанівської сільської Комінтернівського району Одеської області (далі у тексті сільський голова).

Рішенням Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області «Про визнання повноважень сільського голови Крижанівської сільської ради VII скликання» № 1-VII від 30.10.2015 року визнанні повноваження ОСОБА_12 .

Згодом 25.10.2020 року ОСОБА_12 обрано Фонтанським сільським головою Одеського району Одеської області VIII скликання Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області.

Рішенням Фонтанської сільської ради Одеського району (раніше Лиманського району) Одеської області «Про підсумки виборів сільського голови Фонтанської сільської ради Лиманського (Одеського) району Одеської області VIII скликання та визнання його повноважень» № 2-VIII від 03.12.2020 року визнано повноваження ОСОБА_12 .

Рішенням Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області №603-VIIІ від 23.12.2021 року ОСОБА_12 присвоєно сьомий ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл); сільський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до ч.4 ст.42 вказаного Закону, сільський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених ч.2 ст.21 Закону України «Про культуру », скликає загальні збори громадян за місцем проживання; вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правничої допомоги; вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правничої допомоги; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; веде особистий прийом громадян; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань; бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Положеннями ч.5 ст.42 вказаного Закону, визначено, що сільський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно з п.п.б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» сільський голова є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, на яких поширюється дія цього Закону.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» від 12.06.2020 року №720-р утворено Фонтанську об`єднану територіальну громаду, до складу якої увійшли с. Фонтанка, с. Крижанівка, с. Олександрівка та с.Нова Дофінівка Одеського району Одеської області, представницьким органом якої є Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області.

Враховуючи встановлені ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського голови, ОСОБА_12 є службовою особою в розумінні ч.3 ст.18 Кримінального кодексу України, оскільки є представником місцевого самоврядування та обіймає посаду в органі місцевого самоврядування, яка пов`язана з використанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

При цьому, на ОСОБА_12 поширюються заборони, встановлені ст.22 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема їй заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Сільський голова ОСОБА_12 для підтримки сталих стосунків з бенефіціарним власником мережі будівельних компаній ОСОБА_13 , який є мешканцем с. Крижанівка Одеського району Одеської області, достовірно знаючи, що Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеського області 08.10.2020 року укладено з ТОВ «Граніт-001» (, надалі - Підрядник) договір про закупівлю робіт № 104 (Надалі Договір), сприяла у безпідставному отриманні коштів місцевого бюджету, а згодом забезпечила створення юридичних перешкод до їх повернення за таких обставин.

Предметом вказаного договору визначено «Реконструкція з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с. Крижанівка Лиманського району Одеської області». Ціна договору визначена у 15016045,20 грн.

Проєктом «Реконструкція з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с.Крижанівка Лиманського району Одеської області» розробленого ПП «ІНЖГРУП» 2020 року передбачено реконструкцію з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с.Крижанівка Лиманського району Одеської області.

Відповідно до п.п.13.1. 13.2. Договору, вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначаються із урахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат Підрядника, підтверджених відповідними документами; розрахунки за виконані роботи здійснюються поетапно окремими платежами в міру виконання робіт на підставі Актів приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі № КБ-3, підписаних уповноваженими сторонами.

Положеннями п.13.3.-13.3.2 Договору, визначено, що Замовник, за умови отримання на свій коштів для фінансування об`єкту будівництва, на підставі аргументованого письмового звернення Підрядника, може перерахувати Підряднику аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів.

Попередня оплата (аванс) на 2020 рік передбачається на строк до 3-х місяців. Погашення попередньої оплати (авансу) здійснюється на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт витрати за формою та № КБ-3, а також невикористанні кошти підлягають поверненню із застосуванням фінансових санкцій, що визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1764 «Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва».

Відповідно до п.13.3.3. у разі невиконання Підрядником договірних зобов`язань протягом зазначеного у п.13.3.2. строку, отримані суми попередньої оплати (аванс) повертаються Підрядником Замовнику на рахунки, що будуть повідомлені Підряднику Замовником, не пізніше ніж за 3 банківські дні до спливу вказаного 3-х місячного строку.

У період з 09.10.2020 року до 20.10.2020 року ОСОБА_12 досягла попередньої змови з наразі невстановленими службовими особами ТОВ «Граніт-001», до кола яких не входив ОСОБА_14 , а саме щодо вчинення в інтересах вказаної компанії та її бенефіціарних власників, у тому числі пов`язаної із ними особи - ОСОБА_13 , щодо безпідставного зарахування коштів місцевого бюджету у розмірі 3000000,00 грн в якості авансу за договором.

Далі протягом робочого дня 21.10.2020 року ОСОБА_12 , перебуваючи у службовому кабінеті №11 Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області за адресою: Одеська область, с. Крижанівка, вул. Ветеранів, 5 (наразі адміністративне приміщення Крижанівського старостату Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області), за відсутності аргументованого письмового звернення від ТОВ «Граніт-001», будучи розпорядником коштів місцевого бюджету, діючи в інтересах вказаної юридичної особи приватного права, не знаючи результатів чергових виборів депутатів місцевих ради та голови ради новоутвореної Фонтанської об`єднаної територіальної громади, у тому числі не маючи впевненості у власній перемозі на них, забезпечила складання підлеглим головним бухгалтером ОСОБА_15 розрахункових документів (меморіального ордеру) і зарахування на користь вказаної юридичної особи приватного права коштів в якості авансу.

На підставі платіжного доручення №634 від 21.10.2020 року Державною казначейською службою України через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства Казначейство» о 14:54:32 22.10.2020 року сплачено 3000000,00 грн на рахунок ТОВ «Граніт-001» в якості авансового платежу в розмірі 30 % від ціни договору.

Положеннями «Розділу 11» Договору передбачений порядок та способи контролю за якістю робіт і матеріальних ресурсів, що здійснюється згідно з нормативними вимогами та положеннями загальних умов укладання та виконання договорі підряду в капітальному будівництві.

Положеннями «Розділу 14» Договору визначений порядок приймання-передачі закінчених робіт, що проводиться у відповідності до вимог нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію.

Утім, ОСОБА_12 , знаючи про безпідставність перерахування авансу, про невиконання ТОВ «Граніт-001» станом на 20.12.2020 року умов договору щодо необхідності закупівлі будівельних матеріалів, конструкцій, виробів, а також невиконання робіт з їх облаштування на набережній вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с.Крижанівка Лиманського району Одеської області, а саме не проведення поставки піщано-галькової суміші, плитки тротуарної, інших будівельних матеріалів, а також про не виконання робіт з їх облаштування, перебуваючи у службовому кабінеті № 11 Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, у період з 19.12.2020 року до 20.12.2020 року отримала від невстановленої особи Акти № 1, 2 та довідку, які містили завідомо недостовірні відомості щодо поставки та облаштування піщано-галькової суміші, плитки тротуарної та інших будівельних матеріалів на набережній за вище вказаною адресою, які підписала від імені Замовника.

Так, ОСОБА_12 , діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем - голови сільської ради, в супереч інтересам служби, незаконно обернула кошти місцевого бюджету у сумі 3000000,00 грн на користь третьої особи, підтвердивши відсутність фінансової заборгованості та повне виконання зобов`язань ТОВ «Граніт-001» за договором про закупівлю робіт №104 в частині здійсненого попереднього платежу.

У вказаний спосіб доведено до кінця спільний злочинний намір, досягнутий з наразі невстановленими особами, із заволодіння коштами місцевого бюджету.

У результаті протиправних дій територіальній громаді Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області завдані збитки у розмірі 3000000,00 грн, що є особливо великим розміром, оскільки збитки в шістсот і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення (3000000,00 грн : 2102,00 грн = 1427,21 разів).

Таким чином, ОСОБА_12 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України (у редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року), тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_12 , у період з 19.12.2020 року по 20.12.2020 року отримала від невстановленої особи, з якими діяла за попередньою змовою, Акти №1 та №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року, а також Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року.

Відповідно до локальних кошторисів у визначених Актах та Довідці, Підрядником ТОВ «Граніт-001» в особі ОСОБА_14 поставлено із облаштуванням, а Замовником в особі голови Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області ОСОБА_12 прийнято, наступне:

1) за Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року:

«Локальний кошторис 2-1-1 на Підпірна стіна (1 черга будівництва)»

- щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 40-70 мм, марки М1000 і більше у кількості 195,265 м3 на суму 181425,00 грн;

«Локальний кошторис 2-1-2 на Благоустрій (1 черга будівництва)»

«Розділ. Тип 1. Влаштування покриття з плитки ФЕМ 4 см»

- щебенево-піщану суміш С7 у кількості 589,0404 м3 на суму 451847,00 грн;

- щебенево-піщану суміш С7 1 черги будівництва для влаштування покриття з плитки у загальній кількості 147,4851 м3 на суму 112962,00 грн;

- плити бетонні тротуарні фігурні сірого кольору, товщиною 60 мм у кількості 1964,45 м2 на суму 617780,00 грн;

- плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору, товщиною 60 мм (кількість 1945,26-1890,62) у кількості 54,674 м2 на суму 19562,00 грн;

До акту також включено і враховано вартість матеріалів, виробів та конструкцій, додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у зимовий період усього на суму 1382576,00 грн та податок на додану вартість у розмірі 276715,20 грн, усього разом 1660291,20 грн.

2) за Актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року:

«Локальний кошторис 2-1-2 на Благоустрій (1 черга будівництва)»

«Розділ. Тип 1. Влаштування покриття з плитки ФЕМ 4 см»

- плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору, товщиною 60 мм у кількості 1890,62 м2 на суму 676880,00 грн;

«Розділ. Влаштування поребриків»

- поребрик тротуарний 500х80х200(h) у кількості 1402 шт. на суму 100902,00 грн;

- поребрик радіусний стрілоподібний 270х120х200(h) у кількості 351 шт. на суму 25725,00 грн;

«Розділ. Тип 3. Влаштування сходів»

- щебенево-піщана суміш С7 у кількості 1,0668 м3 на суму 817,00 грн;

- щебенево-піщана суміш С7 у кількості 0,2667 м3 на суму 204,00 грн;

- плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору, товщина 60 мм у кількості 7,07 м2 на суму 2531,00 грн;

- камені бортові БР 100.30.15 у кількості 48 шт. на суму 16 677,00 грн;

«Локальний кошторис 2-1-3 на Благоустрій (2 черга будівництва)»

«Розділ. Тип 2. Влаштування покриття з плитки ФЕМ 4 см»

- щебенево-піщана суміш С7 у кількості 47,8536 м3 на суму 36652,00 грн;

- щебенево-піщана суміш С7 у кількості 11,9634 м3 на суму 9163,00 грн;

- плити бетонні тротуарні фігурні сірого кольору, товщина 60 мм у кількості 317,14 м2 на суму 99734,00 грн;

«Розділ. Влаштування поребриків»

- поребрик тротуарний 500х80х200(h) у кількості 454 шт. на суму 32674,00 грн;

- поребрик радіусний стрілоподібний 270х120х200(h) у кількості 12 шт. на суму 879,00 грн;

«Розділ. Тип 3. Влаштування сходів»

-щебенево-піщана суміш С7 у кількості 5,0292 м3 на суму 765,00 грн;

-щебенево-піщана суміш С7 у кількості 1,2573 м3 на суму 963,00 грн;

- плити бетонні тротуарні фігурні сірого кольору, товщина 60 мм у кількості 33,33 м2 на суму 10482,00 грн;

- камені бортові БР 100.30.15 у кількості 132 шт. на суму 45861,00 грн.

«Розділ. Влаштування перильного огородження»

- щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 20-40 мм, марки М1000 і більше у кількості 0,275 м3 на суму 1138,55 грн;

«Локальний кошторис 2-1-4 на Благоустрій (пандус) 2 черга будівництва»

- щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 20-40 мм, марки М1000 і більше у кількості 2,5875 м3 на суму 2946,00 грн;

- щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 40-70 мм, марки М1000 і більше у кількості 52,92 м3 на суму 49169,00 грн;

До акту також включено і враховано вартість матеріалів, виробів та конструкцій, додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у зимовий період усього на суму 1116424,00 грн та податок на додану вартість у розмірі 223284,80 грн, усього разом 1339708,80 грн.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року містить інформацію про вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва, з них у тому числі витрати на будівельні роботи склали - 2500000,00 грн та податок на додану вартість 500000,00 грн.

Акти №1 та №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року, а також Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року, підписана від імені Крижанівської сільської ради Лиманського району ОСОБА_12 та від імені директора ТОВ «Граніт-001» ОСОБА_14 наразі не встановленою особою.

Отже, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з наразі невстановленими службовими особами ТОВ «Граніт-001», достовірно знаючи про невиконання Підрядником станом на 20.12.2020 року умов договору щодо необхідності закупівлі та поставки будівельних матеріалів, конструкцій, виробів, а також невиконання робіт з їх облаштування на набережній вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул.Приморська с.Крижанівка Лиманського району Одеської області, діючи умисно, перебуваючи у службовому кабінеті №11 Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області за адресою: Одеська область, с. Крижанівка, вул.Ветеранів, буд. 5, у період з 19.12.2020 року по 20.12.2020 року, отримавши від невстановленої особи Акти №1, 2 та Довідку, які містили завідомо недостовірні відомості щодо поставки будівельних матеріалів та їх облаштування, підписала їх власним підписом у графі «Замовник» та скріпила відтиском круглої печатки з реквізитами Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Маючи єдиний умисел ОСОБА_12 підписано і 20.12.2020 року видано три завідомо неправдиві офіційні документи, які підтвердили відсутність фінансової заборгованості та повне виконання зобов`язань ТОВ «Граніт-001» за договором про закупівлю робіт №104 в частині здійсненого попереднього платежу.

Згодом після оголошення результатів виборів 2020 року та визнання 03.12.2020 року її повноважень, як голови Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_12 стала побоюватись бути викритою у протиправній діяльності для збереження можливості продовження перебування на виборній посаді органу місцевого самоврядування.

Указом Президента України від 21.04.2021 року № 169/2021 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». Цим рішенням до ТОВ «Граніт-001», ТОВ «СПМК-17» (, офіс та виробничі потужності якого розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський р-н, 21-й км Старокиївського шосе, 30-А, директор ОСОБА_13 ) , інших компаній, а також безпосередньо ОСОБА_13 строком на 3 роки застосовано персональні економічні та інші обмежувальні санкції, зокрема блокування активів, анулювання ліцензій та інших дозволів, одержання яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, тощо.

У відповідності до ст.ст. 1 та 5 Закону України «Про санкції», санкції є питанням національної безпеки, а рішення про їх введення обов`язкове до виконання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_12 ініційовано розірвання договору про закупівлю робіт №104, укладеного 08.10.2020 року з ТОВ «Граніт-001».

Між Фонтанською сільською радою та ТОВ «Граніт-001» 12.07.2021 року підписано угоду №2 про розірвання договору від 08.10.2022 року №104.

Відповідно до п.4 вказаної угоди підрядник ТОВ «Граніт-001» має невідкладно повернути замовнику за актом-приймання передачі матеріли, конструкції і вироби для будівельних робіт, придбані за кошти Замовника відповідно до Акту №1 та №2, разом з усією підтверджуючою документацією щодо їх придбання.

Утім, акти про передачу вказаних товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від Замовника Підряднику та навпаки, які б свідчили про прийняття і виконання пропозиції або виконання узгоджених додаткових умов за угодою від 12.07.2021 року, не складались і не підписані сторонами.

Згодом Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області в особі ОСОБА_12 за результатами тендерної закупівлі 24.12.2021 року укладено з ТОВ «Астерн» () в особі директора ОСОБА_16 договір про закупівлю №107 з аналогічним предметом: «Реконструкція з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с.Крижанівка Лиманського району Одеської області». Ціна договору визначена у 12799998,00 грн.

До вказаного договору 30.06.2022 року укладено додаткову угоду про виконання договору протягом 6 місяців після скасування дії Воєнного стану.

Перерахування коштів за договором не здійснювалось.

Ціна договору, укладеного з ТОВ «Астерн» зменшена на суму вартості будівельних матеріалів і виробів, які мали бути облаштовані на набережній до 20.12.2020 року, а саме на 3000000,00 грн.

Фактично офісне приміщення ТОВ «Астерн» знаходиться за тією ж адресою, що і офісне приміщення ТОВ «Граніт-001», а також ТОВ «СПМК-17», а саме за адресою: Одеська область, Комінтернівський р-н, 21-й км Старокиївського шосе, 30-А.

З метою приховування слідів заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також приховування видачі завідомо підроблених документів, що вчинено також за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_12 знаючи про фактичну відсутність товарно-матеріальних цінностей, що прийняті нею за Актами №1, №2 за формою КБ-2в від 20.12.2020 року, сподіваючись на повне виконання господарських зобов`язань підконтрольною ОСОБА_13 компанією, тобто після завершення воєнного стану в Україні та повернення його на її територію України, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з наразі невстановленими особами, протягом 2022-2023 років підписала Акт приймання-передачі, який датований 24.12.2021 року до договору про закупівлю робіт №107 від 24.12.2021 року з ТОВ «АСТЕРН» в особі ОСОБА_16 та видала його правоохоронним органам під час проведення обшуку у приміщеннях Фонтанської сільської ради 30.07.2024 року, в якості підтвердження передачі ТМЦ на відповідальне зберігання.

Утім, будь-яких договорів предметом, яких є відповідальне зберігання майна (будівельних матеріалів) або оренда складських приміщень Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області з 24.12.2021 року до 30.07.2024 року не укладалось, не оплачувалось та на обліку у сільській раді не перебувають.

Відповідно до передавального акта Фонтанською сільською радою в особі ОСОБА_12 передано будівельні матеріали вартістю 2500000,00 грн, у тому числі 20 %, що становить 500000,00 грн, а директором ТОВ «Астерн» ОСОБА_16 прийнято:

- плити бетонні тротуарні фігурні сірого кольору, товщина 60 мм у кількості 2314,92 м2 на суму 727996,04 грн;

- плити бетонні тротуарні фігурні жовтого кольору, товщина 60 мм у кількості 1952,33 м2 на суму 698973,19 грн;

- щебенево-піщана суміш С7 у кількості 804,86 м3 на суму 616460,29 грн;

- щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 40-70 мм, марки М1000 і більше у кількості 248,19 м3 на суму 230593,65 грн;

- поребрик тротуарний 500х80х200(h) у кількості 1856 шт. на суму 133576,32 грн;

- камені бортові БР 100.30.15 у кількості 180 шт на суму 62537,40 грн;

- поребрик радіусний стрілоподібний 270х120х200(h) у кількості 363 шт. на суму 26604,27 грн;

- щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 20-40 мм, марки М1000 і більше у кількості 2,86 м3 на суму 3258,84 грн.

Викладені в акті відомості не відповідають дійсності.

Таким чином, акт приймання-передачі від 24.12.2021 року, який підписаний між ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , що виданий останньою, містить завідомо недостовірні відомості.

03.02.2025 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; та за ч.1 ст.366 КК України, за кваліфікуючими ознаками: видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Цього ж дня, старший слідчий відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором Спеціалізованої екологічної прокурора тури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 3303 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 10001484 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри та існуючими ризиками, які обґрунтовують застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого та до підозрюваної ОСОБА_12 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02.04.2025 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 3000 (три тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9084000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими свідками, які будуть визначені слідчим або прокурором; здати на зберігання до територіального органу ДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 із встановленою періодичністю кожного четверга.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_12 злочинів та доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати стосовно ОСОБА_12 запобіжний захід у виді застави у розмірі не більше 500000 грн, або більш м`який запобіжний захід.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні.

Також захисник зазначає, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваної ОСОБА_12 , яка є особою похилого віку (більше 70 років), стан її здоров?я, наявність на її утриманні чоловіка, який також хворіє, її міцні соціальні зв`язки, позитивну репутацію за місцем проживання, а також її допомогу військовослужбовцям.

Крім того, в обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_12 не порушувала умов раніше застосованого щодо неї запобіжного заходу у виді застави у сумі 1500000 грн. у іншому кримінальному провадженні, за яким її виправдано, однак запобіжний захід ще не скасований.

Захисник також вважає, що слідчим суддею не враховано майновий стан підозрюваної, тому визначена застава є непомірною.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Крім того, до апеляційного суду звернулись депутати Одеської обласної ради: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , із клопотанням про передачу їм на поруки підозрюваної ОСОБА_12 .

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваної ОСОБА_12 , оскільки захисник не клопотав про розгляд апеляційної скарги в присутності підозрюваної, а остання не зверталася із клопотанням про забезпечення її участі в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; розглянувши клопотання про передачу на поруки підозрюваної; дослідивши матеріали судового та кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про передачу на поруки; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя в цілому дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжного заходу.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду; здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні; знищити, приховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Із викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в цілому правильно врахував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також правильність кваліфікації органом досудового розслідування її дій, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Дослідивши долучені до клопотання слідчого докази, колегія суддів дійшла висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Долучені до клопотання слідчого докази вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана ОСОБА_12 можливо вчинила інкриміновані їй дії. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного/підозрюваної кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного/підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний/підозрювана, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування ОСОБА_12 , апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки вона на даний час підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а санкції вказаних норм кримінального закону передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років та у виді штрафу або обмеження волі на строк до трьох років відповідно.

Окрім цього, як вірно врахував слідчий суддя кримінальне правопорушення за ч.5 ст.191 КК України є умисним особливо тяжким корупційним злочином, та у разі доведення вини за ним, підозрюваній може бути призначене покарання до 12 років позбавлення волі, та кримінальний закон прямо забороняє застосування за таких обставин положення ст.ст. 69, 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання або застосування покарання нижче від найнижчої межі, що визначена санкцією статті.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_12 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке їй загрожує у разі доведеності її вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваної ОСОБА_12 на свідків, оскільки їх покази, які станом на даний час ще не допитані судом, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а перебуваючи на свободі, підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, слідчий суддя обґрунтовано визнав, що вказаний ризик підвищений суттєвим впливом підозрюваної на мешканців територіальної громади, яку очолює підозрювана на протязі тривалого періоду.

Також колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про наявність у кримінальному провадженні ризику знищення, приховання або спотворення документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки характер інкримінованих підозрюваній злочинів має корисливу спрямованість та вчинені з використанням службового становища. Також слідчим суддею враховано викладені в клопотанні слідчого доводи стосовно того, що під час досудового розслідування в подальшому плануються здійснюватись слідчі та процесуальні дії в Фонтанській сільській раді Одеського району Одеської області, у Крижанівському старостинському окрузі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, а також за участі працівників Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та Крижанівського старостинського округу Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, а застосування до підозрюваної більш м?якого запобіжного заходу, надасть можливість ОСОБА_12 здійснювати вплив безпосередньо або через довірених їй осіб з числа працівників Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та Крижанівського старостинського округу Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, задля можливості здійснити заходи з метою знищити, приховати або спотворити документи та відомості, які безпосередньо опрацьовувались і видавались останньою під час виконання нею своїх службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням її функціональних обов`язків, а також може здійснити видалення листування, знищення документів або іншої інформації, що має значення для цього провадження.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином слідчий суддя визнав недоведеним.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_12 має міцні соціальні зв`язки; одружена; проживає з чоловіком ОСОБА_18 , який хворіє; має позитивну репутацію перед співробітниками Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та жителями Фонтанської територіальної громади, які надіслали до апеляційного суду звернення в підтримку сільського голови; має грамоти та подяки, зокрема за активну підтримку та допомогу ЗСУ; колегія суддів приймає до уваги, однак вказані обставини, не спростовують наявності існування вищевказаних ризиків у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про можливість зміни підозрюваній ОСОБА_12 запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки такий запобіжний захід, з великою вірогідністю, на даній стадії досудового розслідування, може виявитися незданим гарантувати запобігання існуючим ризикам.

Оцінюючи доводи сторони захисту про необхідність врахування віку та стану здоров?я підозрюваної ОСОБА_12 та наданих копії медичних документів, колегія суддів враховує вказані обставини, але одночасно звертає увагу на відсутність відомостей про те, що на теперішній час стан здоров`я підозрюваної унеможливлює її тримання під вартою.

Враховуючі вік та стан здоров?я підозрюваної ОСОБА_12 , та з огляду на положення ст.8 КПК України, в якій зазначено, що кримінальне провадження здійснюється з обов`язковим додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Філію ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях забезпечити належне медичне обстеження та лікування у разі необхідності підозрюваної ОСОБА_12 у встановленому законом порядку, в тому числі, у разі необхідності, у закладі охорони здоров`я МОЗ.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що на день апеляційного розгляду не встановлено обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні злочинів, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала слідчого судді не відповідає вимогам процесуального закону в частині визначення розміру застави, з огляду на таке.

Так, в клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 3303 (три тисячі триста три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 10001484 (десять мільйонів одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн.

Оскарженою ухвалою слідчий суддя в цій частині задовольнив клопотання частково та визначив підозрюваній ОСОБА_12 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 3000 (три тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 9084000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що визначаючи заставу слідчий суддя врахував: тяжкість злочинів, встановлені судом обставини та ризики, доводи прокурора про задовільний майновий стан підозрюваної, а також майновий стан підозрюваної: наявність у власності житлового будинку оціночною вартістю 8059338,71 грн. та земельної ділянки оціночною вартістю 365407,02 грн; наявність у чоловіка підозрюваної ОСОБА_18 , який займається фермерською діяльністю та є засновником «ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ВИНОГРАДНЕ КРУПИЦІ АНАТОЛІЯ АЛЬБЕРТОВИЧА», у його власності однієї земельної ділянки та трьох земельних ділянок в оренді; річної заробітної плати підозрюваної у розмірі 867616 грн. та пенсії 139725 грн.; тому дійшов висновку про необхідність призначення підозрюваній застави в розмірі 3000 (три тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9084000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) грн.

Однак, колегія суддів вважає, що при визначені розміру застави, слідчий суддя не дотримався вимог ч.5 ст. 182 КПК.

Так, відповідно до зазначеної норми процесуального закону, розмір застави визначається у таких межах:

- щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, слід констатувати, що процесуальним законом визначено, що до особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак у виключних випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

У вказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного/обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини в професійному середовищі, яке сформувало обставини для такої діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, слідчим суддею не в повній мірі враховано майновий стан підозрюваної ОСОБА_12 та визначено непомірний розмір застави.

Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з висновками викладеними в другому реченні п. 31 рішення ЄСПЛ «Істоміна проти України» від 13.01.2022, відповідно до якого: хоча національне законодавство дозволяло суду у «виключних випадках» встановлювати більші розміри застави (див. пункт 19), таке рішення мало передбачати ретельний аналіз обставин справи для обґрунтування її «виключного» характеру, а також необхідності ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі спроможності підозрюваного сплатити визначений розмір застави, та задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі. Також в цьому рішенні ЄПСЛ зазначив, що ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

Таким чином, слід констатувати, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного/підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на нього/неї обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його/її ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що в даному кримінальному провадженні, з урахуванням правової кваліфікації злочинів, які інкримінуються ОСОБА_12 , які відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого та нетяжкого злочинів, а також даних про особу підозрюваної, слідчий та прокурор не мали права ініціювати перед слідчим суддею обрання запобіжного заходу у виді застави в розмірі 3303 (три тисячі триста три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 10001484 (десять мільйонів одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн., який настільки перевищує максимальний розмір застави у даній категорії злочинів без належного обґрунтування, а слідчий суддя, відповідно, не мав законних підстав для визначення розміру застави у розмірі 3000 (три тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 9084000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) грн., що також занадто перевищує розміри визначені положеннями п.3 ч.5 ст.182 КПК, при цьому не мотивуючи належним чином свого рішення в цій частині.

Матеріалами долученими до клопотання органу досудового розслідування підтверджується, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_12 та її чоловіку ОСОБА_18 належать будинок, земельна ділянка, а також перебуває в оренді три земельних ділянки (а.с.124-126, 132-136, 138-143, 144-145 т.1), однак наявність у власності та користуванні підозрюваної та її чоловіка будинку та земельних ділянок, не є підтвердженням дійсного майнового стану особи та можливості внесення визначеної слідчим суддею застави на даний час.

В обґрунтування майнового стану підозрюваної слідчим до клопотання також долучено щорічну декларацію ОСОБА_12 за 2023 рік, відповідно до якої підозрюваною задекларовано заробітну плату у розмірі 867616 грн. та пенсію 139725 грн., пенсію чоловіка ОСОБА_18 у розмірі 85497 грн., та грошові кошти чоловіка у розмірі 50000 грн. (а.с.132-136 т.1).

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що вказаний майновий стан підозрюваної ОСОБА_12 та її чоловіка є орієнтовним, оскільки відображає інформацію за 2023 рік.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що з журналу судового засідання від 05.02.2025 року не вбачається, що слідчим суддею перевірявся дійсний майновий стан підозрюваної ОСОБА_12 при визначенні розміру застави.

З врахуванням наведених вище обставин ухвала слідчого судді визнається колегією суддів невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.3 ч.5 ст.182 КПК.

При вирішенні цього питання, колегія суддів враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_12 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваної, яка за версією органу досудового розслідування вчинила, в тому числі, особливо тяжкий злочин.

З урахуванням наведеного, враховуючи вимоги клопотання слідчого щодо визначення розміру застави, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що той розмір застави, про який просить визначити сторона обвинувачення, є явно необґрунтованим та непомірним з огляду на недоведеність відповідного фінансового стану підозрюваної та її оточення.

При цьому, доводи захисника про можливість призначення підозрюваній застави у сумі 500000 грн., апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки в даному випадку слід погодитися із слідчим та прокурором щодо наявності виключного випадку, оскільки застава у зазначених межах вочевидь може виявитися не здатною для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Колегія суддів, враховуючи обставини даного кримінального провадження, а саме: тяжкість злочинів, підозру у завданні протиправними діями ОСОБА_12 збитків у розмірі 3000000 грн., що є особливо великим розміром, та враховуючи особу підозрюваної, приходить до висновку про існування виключного випадку, за якого у разі призначення застави як альтернативного запобіжного заходу в межах визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК, така застава з великою вірогідністю може виявитися не здатною забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_12 покладених на неї обов`язків у кримінальному провадженні, що дає законні підстави для визначення застави у більшому розмірі, ніж передбаченого зазначеною нормою процесуального закону.

Одночасно, з огляду на встановлені колегією суддів обставини та висновки про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, клопотання депутатів Одеської обласної ради ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про взяття на поруки підозрюваної ОСОБА_12 , задоволенню не підлягає, оскільки запобіжний захід у виді особистої поруки, на думку колегії суддів, може виявитися недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

За наведених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про взяття на поруки підозрюваної відмовити, апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрювану обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання депутатів Одеської обласної ради: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про взяття на поруки підозрюваної ОСОБА_12 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2025 року, якою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, в кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання в кримінальному провадженні №0000624 від 28.07.2022 року запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_12 у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 02.04.2025 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_12 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 3000748 (три мільйони сімсот сорок вісім) грн.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 03.03.2025 року; Заставна сума за підозрювану ОСОБА_12 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/462/25; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрювана ОСОБА_12 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, місця робити, контактних номерів мобільного телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження визначеними слідчим, або прокурором;

- здати на зберігання до ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_12 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрювану ОСОБА_12 обов`язків становить до 02.04.2025 року.

Зобов`язати посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях забезпечити належне медичне обстеження та лікування у разі необхідності підозрюваної ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку, в тому числі, у разі необхідності, у закладах охорони здоров`я МОЗ України.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», прокурору, Філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4