Кримінальне провадження № 194/106/25
Номер провадження 1-кп/194/97/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024 року за №0000333 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді майстра на дільниці УПР-4 шахта «Тернівська» ШУ «Тернівське», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

23.07.2024 року приблизно о 16:20 годині, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №l Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №l Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 відповідно до посадової інструкції та в ході виконання службових обов?язків, здійснювали патрулювання м. Тернівки, Дніпропетровської області на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander» з номерним знаком НОМЕР_1 . Під час патрулювання ними був виявлений транспортний засіб автомобіль марки «Nissan» білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався з дворової території з вулиці Сергія Маркова та слідував до магазину «АТБ», який розташований по вулиці Сергія Маркова, буд.5, м. Тернівка, Дніпропетровської області. Під час руху автомобіля поліцейський ОСОБА_6 та інспектор ОСОБА_7 помітили, що водій дуже дивно себе поводив на дорозі та автомобіль кидало у різні сторони, у зв?язку з цим, ними було прийнято рішення про зупинку вищевказаного транспортного засобу. Після зупинки поліцейські представились, показали службові посвідчення працівників поліції, під час спілкування поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , з ОСОБА_3 , було виявлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп?яніння, внаслідок чого ОСОБА_3 , було повідомлено про те, що на нього буде складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, п.п. 2.5 серії ААД №590981, та відсторонено від права керування шляхом евакуації транспортного засобу до повного витверезіння. Після чого, працівники сектору реагування патрульної поліції старший сержант поліції ОСОБА_6 , та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , попрохали ОСОБА_3 , надати документи для складання адміністративних матеріалів. Надавши документи працівники сектору реагування патрульної поліції знаходячись в салоні службового автомобіля «Mitsubishi Outlander» з номерним знаком « НОМЕР_1 » почали складати на ОСОБА_3 , адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Того ж дня, тобто 23.07.2024 року приблизно о 16:24 годині водій вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_3 , під час оформлення на нього адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП, пішов до банкомату, поблизу магазину «АТБ», який розташований по вулиці Сергія Маркова, буд.5, м. Тернівка, Дніпропетровської області та знявши грошові кошти направився в бік службового автомобіля «Mitsubishi Outlander» з номерним знаком « НОМЕР_1 ». Перебуваючи поблизу службового автомобіля «Mitsubishi Outlander» 3 номерним знаком « НОМЕР_1 », ОСОБА_3 підійшов із пасажирської сторони, діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що поліцейські відділу реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 є службовими особами, які постійно здійснюють функції представника влади, надав неправомірну вигоду у розмірі 5,000 гривень, а саме кинувши грошові кошти на задню частину салону автомобіля, відчинивши праві задні двері службового автомобіля працівників поліції Mitsubishi Outlander» з номерним знаком « НОМЕР_1 » за невчинення дій відносно себе, з використанням наданої їм влади, а саме за не притягнення його, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом автомобілем марки «Nissan» білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 у стані алкогольного сп?яніння. Однак співробітники поліції ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , попередили водія ОСОБА_3 , про те, що вони є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади та роз?яснили, що за факт пропозиції службовій особі неправомірної вигоди, настає кримінальна відповідальність.

Далі, 23.07.2024 року в період часу з 16:57 год. до 17:09 год., в ході огляду місця події за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Сергія Маркова, буд.5 (на парковці біля магазину АТБ) в службовому автомобілі працівників СРПП ВП у Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Mitsubishi Outlander 27-17 було виявлено грошові кошти у сумі 5,000 (п?ять тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 5 штук, серії номер: ВУ0556182, ВУ0556181, ВУ0556180, ВУ0556183, ВУ0556184, які були поміщені до спеціального пакету WAR 1280617, які були надані інспектору та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди, як службовій особі, за не складання адміністративного протоколу відносно нього.

Під час досудового розслідування між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 21.01.2025 року була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 та під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із застосуванням на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України спеціальної конфіскації грошових коштів в розмірі 5000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 з одного боку, прокурор з іншого боку просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до нетяжких злочинів, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченого, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, одружений, працює.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Згідно положень ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст.100 КПК України із застосуванням спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 КК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2024 року на майно, яке належить ОСОБА_3 , та яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, з огляду на застосування спеціальної конфіскації, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись 369-371, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 21.01.2025 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024 року за №0000333 (провадження № 1-кп/194/97/25) про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2024 року на майно у формі заборони його користування, відчуження та розпорядження, а саме на: грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, купюрами номіналом 1 000 гривень у кількості 5 штук, серії номер: ВУ0556182, ВУ0556181, ВУ0556180, ВУ0556183, ВУ0556184, які були поміщені до спеціального пакету WAR 1280617, які були вилучені в ході огляду місця події 23.07.2024 року, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів - скасувати.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави - грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, купюрами номіналом 1 000 гривень у кількості 5 штук, серії номер: ВУ0556182, ВУ0556181, ВУ0556180, ВУ0556183, ВУ0556184, які були поміщені до спеціального пакету WAR 1280617, та які зберігаються в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції №001980 від 21.08.2024 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1