Справа № 947/5104/25
Провадження № 1-кс/947/2485/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001733 від 08.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Детектив за погодженням з прокурором в рамках кримінального провадження № 0001733 від 08.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на планшет синього кольору з надписом Mobile internet device with android os з номером YX50S/BB-88577QC/2+5/Z135-LL, вилучений 06.02.2025 року в ході проведення обшуку житлового приміщення за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження речових доказів.

У судовому засіданні -

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ТУ БЕБ в Одеській області на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001733 від 08.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України за фактами зловживання службовим становищем посадовими особам та ухилення від сплати податків.

Попередньо, як зазначає сторона обвинувачення, в ході досудового розслідування було встановлено наступне.

Службові особи ТОВ «Роялті-Конкорт», ТОВ «Агрокомплекторг», ТОВ «АПК-Ресурс» та ДП «Куліндорівський КХП» імовірно організували протиправну схему, направлену на ухилення від сплати податків, а саме: останні, використовуючи обладнання та потужності вказаного державного підприємства без відповідного обліку, здійснюють закупівлю, зберігання, переробку зернових за готівкові кошти, не відображаючи це у звітності державного підприємства, завдаючи своїми діями збитки Державі.

З метою впровадження вказаної схеми з протиправної діяльності можливо організовано роботу операторів, які знаходячись за межами Одеської області з метою прикриття проведених фінансово-господарських операцій, телефонують керівникам сільськогосподарських підприємств по всій території України, представляючись співробітниками вищевказаних суб`єктів господарювання, після чого пропонують купити у них зернову продукцію за готівку, також операторами здійснюється інструктаж водіїв з розвантаження зернових у м. Одеса щодо логістики та подальшого розрахування готівкою за допомогою обумовлених обмінних пунктів.

Крім того, вказані підприємства імовірно здійснюють придбання сільськогосподарської продукції невідомого походження у суб`єктів з ознаками «ризиковості» для подальшого експорту за межі митної території України, зокрема, за даною схемою значна частина експортованих товарів скуповується та території України за готівкові кошти без відповідного відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності, нарахування і сплати податків, та у подальшому за підробленими документами про їх походження і вартість експортується за кордон через суб`єктів ЗЕД з ознаками «фіктивності». Цими діями наносяться збитки бюджету України у особливо великих розмірах, у тому числі шляхом не повернення валютної виручки та несплати відповідних податків.

Так установлено, що службові особи ТОВ «Роялті-Конкорт» та ТОВ «Агрокомплекторг» лише за період листопад-грудень 2024 року імовірно придбано за готівкові кошти без відображення в податковій та фінансовій звітності соєві боби загальним обсягом 10 310 004 кг вартістю 144 200 000 грн.

У подальшому вказана сільськогосподарська продукція була експортована за підробленими документами щодо її походження із використанням реквізитів підконтрольних підприємств-експортерів.

Крім цього, до вказаної протиправної діяльності, службовими особами вказаних підприємств за грошову винагороду можливо було залучено підконтрольних посадових осіб ДП «Куліндорівський КХП» з метою використання потужностей вказаного державного підприємства для накопичення, сушіння, переробки, зберігання, перевалки зернових закуплених за готівку.

В свою чергу, надані посадовими особами ДП «Куліндорівський КХП» послуги з приймання, зберігання та розвантаження соєвих бобів, відвантажених ТОВ «Роялті-Конкорт» та ТОВ «Агрокомплекторг» взагалі не відображено у бухгалтерському обліку та податковій звітності державного підприємства.

Також встановлено, що посадові особи ДП «Куліндорівський КХП», діючи в інтересах ТОВ «Роялті-Конкорт», ТОВ «Агрокомплекторг» та інших юридичних та фізичних осіб, з метою одержання неправомірної вигоди, заниження фінансового результату до оподаткування та ухилення від сплати податку на прибуток, можливо умисно занижують обсяг та вартість реалізованих послуг з переробки зерна у борошно та висівки.

Так, упродовж 2023-2024 років посадовими особами ДП «Куліндорівський КХП» здійснювалось відображення у податковій звітності реалізація послуг з переробки зерна у борошно вартістю від 1 000 грн до 1 125 грн за 1 тонну зерна. Загалом за вказаний період державним підприємством відображено реалізацію послуг з переробки 29 569 тон зерна на загальну суму 30 076 809 грн.

Проте, за наявною оперативною інформацією, в дійсності за період 2023-2024 років ДП «Куліндорівський КХП» реалізувало суб`єктам господарювання приватного права послуги з переробки зерна у кількості 30 000 тон, фактичною вартістю 1 800 грн за 1 тонну зерна, тобто загальною вартістю 54 000 000 грн.

Різницю між фактичною вартістю реалізованих послуг ДП «Куліндорівський КХП» та відображених у бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства посадові особи державного підприємства отримують готівкою.

Управлінням аналізу інформації та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області було проведено аналітичне дослідження фінансово-господарської діяльності ДП "Куліндорівський КХП" () за період з 01.01.2023 року по 31.12.2024 року, яким встановлено, що не відображення службовими особами в податковій звітності фактично реалізованих послуг з переробки зерна можливо призвело до несплати податку на прибуток у період 2023-2024 рр. на загальну суму 3 787 793 грн., а також не нарахування до державного бюджету України податку на додану вартість у загальній сумі 4 961 689 грн.

У ході відпрацювання доручення детектива, в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками УСБУ в Одеській області встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень можливо причетний директор ДП «Куліндорівський КХП» ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 06.02.2025 року було проведено обшук житлового приміщення за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вході проведення якого було виявлено та вилучено планшет синього кольору з надписом Mobile internet device with android os з номером YX50S/BB-88577QC/2+5/Z135-LL.

Так, детектив у своєму клопотанні вказує, що зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речових доказів, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення обов`язкових (першочергових) слідчих дій, судових експертиз, оглядів.

Слідчий суддя зазначає, що на теперішній час, з огляду на зміст поданого детективом клопотання слід зазначити, що воно не містить ані будь-яких документів, якими б підтверджувалося доказове значення вилученого майна, ані власне відповідного обґрунтування, в зв`язку з чим сторона обвинувачення в цілому прийшла до переконання про їх доказове значення у кримінальному провадженні.

Фактично, наразі слідчий суддя лише може припустити, що клопотання детектива зводиться до того, що таке клопотання подано з метою вивчення вилученої техніки та отримання інформації, яка самостійно або в сукупності має доказове значення для даних злочинів.

При цьому, будь-яке логічне, обґрунтоване та аргументоване, а не попросту формальне, шляхом цитування відповідних законодавчих положень пояснення детектива про мету, підстави та завдання арешту майна у такому клопотанні відсутні.

Так, значене майно було вилучено 06.02.2025 року, й, на думку слідчого судді, у сторони обвинувачення було вдосталь процесуального часу для дослідження такого майна, зокрема, як мінімум призначення відповідних експертних досліджень та/або залучення відповідних спеціалістів з тим, щоб дійсно підтвердити відповідність такого майна критеріям речових доказів.

По меншій мірі, сторона обвинувачення об`єктивно мала вдосталь процесуального часу для того, щоб у суворій відповідності до вимог кримінального процесуального закону України вказати, яке конкретно доказове значення вилучений під час обшуку планшет, з огляду на відповідні положення вимог ч. 1 ст. 98 КПК України.

Натомість з аналізу поданого клопотання вбачається, що окрім формального цитування відповідних положень КПК України, будь-якого конкретного доказового значення детективом зазначено не було.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

В цьому розрізі, якби хоча б дійсно, сторона обвинувачення в судовому засіданні навела наразі якісь аргументовані, підтверджені відповідними доказами доводи відносно того, щоб хоч якось пояснити свою позицію з приводу доказового значення вилученого майна, можливо дійсно, була б доцільність розглядати можливість повернення такого клопотання, у випадку певної його невідповідності вимогам закону.

Однак, така формальна позиція сторони обвинувачення, яка відобразилася у поданому клопотанні детектива про арешт майна та виступі прокурора про розгляд такого клопотання не може свідчити про те, що стороною обвинувачення хоча б якісь додаткові процесуальні дії вживалися для підтвердження доказового значення вилученого майна.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя, з огляду на надані йому матеріали клопотання, не може стверджувати про те, що органом досдуового розслідування було проведено відносно вилученого майна будь-яких обов`язкових (першочергових) слідчих дій, про які зазначає сам детектив у своєму клопотанні.

Таким чином, на переконання слідчого судді, у випадку, якщо таке клопотання буде повернуто прокурору, наведене не відповідатиме завданням та загальним засадам кримінального провадження, а також вимогам розумності та пропорційності, в розрізі інтересів зацікавлених осіб.

З наведених міркувань, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для прийняття процесуального рішення про відмову в задоволенні клопотання детектива про арешт майна, в зв`язку з чим, додатково слід звернути увагу на наступне.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до фабули, викладеної у витягу з ЄРДР від 08.11.2024: «за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами державного підприємства «Куліндоровський КХП» Державного агенства резерву України, які з метою отримання неправомірної вигоди, діють всупереч інтересам підприємства під час укладання низки договорів із зберігання, переробки, очищення, сушіння та відпуску зерна, у тому числі під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності, при цьому, ухиляючись від сплати податків, обов`язкових платежів, зборів».

На теперішній час, саме у матеріалах клопотання про арешт майна відсутнє будь-яке документальне підтвердження причетності ОСОБА_4 (особи, у якої було вилучено майно) до означених обставин.

Більше того, навіть якби сторона обвинувачення долучила відповідні матеріали, якими б наведені обставини підтверджувалися, наведене не звільняло б сторону обвинувачення від обов`язку довести, яке доказове значення має вилучене майно.

З наведених ж міркувань відносно відсутності будь-яких доказів щодо можливої причетності ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя не може погодитися з доводами клопотання.

Отже, підсумовуючи викладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що:

(1)стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого майна до категорії речових доказів, а відтак й наявності підстав та мети для арешту майна;

(2) стороною обвинувачення не доведено, що з моменту фактичного вилучення майна та до моменту звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді та/або розгляду такого клопотання слідчим суддею, з таким майном проводилися будь-які процесуальні дії;

(3) стороною обвинувачення не доведено, з урахуванням наведених двох пунктів, в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав зацікавлених осіб;

(4) стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 має будь-яке відношення до кримінальних правопорушень, які є предметом розслідуваного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання детектива ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001733 від 08.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Планшет синього кольору з надписом Mobile internet device with android os з номером YX50S/BB-88577QC/2+5/Z135-LL, вилучений 06.02.2025 року в ході проведення обшуку житлового приміщення за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути особі у якої його було вилучено.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1