Справа №463/1077/25
Провадження №1-кс/463/1318/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

10 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мужиловичі, Яворівського району, Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні дитину-інваліда, 2023 року народження,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, -

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням застави у сумі 242240 грн. та у разі внесення такої покладенням на підозрюваного ряду обов`язків.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000287 від 17.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 393 о/с від 11.07.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (надалі ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області).

ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, у порушення вимог ч.2 ст.3, ст.18, 19 Закону України «Про Національну поліцію», пп.«з» п. 1 ч. 1 ст.3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, вимагав та одержав неправомірну вигоду для себе та третьої особи за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, а у подальшому вказані дії вчинив повторно, за наступних обставин.

16.07.2024, близько 05.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку, спільно із поліцейським ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 у складі автопатруля з позивним «Тезис 553» на території с. Фійна Жовківської міської громади Львівського району Львівської області (більш точного місця на даний час досудовим розслідуванням не встановлено), побачили, що по дорозі рухається автомобіль марки «Mersedes Atego», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Побачивши вказаний автомобіль, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник спільний умисел на одержання неправомірної вигоди від водія вказаного автомобіля за нескладення стосовно останнього документів (протоколів, постанов) про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Реалізовуючи свій спільний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , використавши проблискові маячки червоного та синього кольорів службового автомобіля, здійснили зупинку автомобіля марки «Mersedes Atego», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », водієм якого був ОСОБА_9 .

Після зупинки вказаного автомобіля, ОСОБА_4 підійшов до водія ОСОБА_9 та, у ході спілкування з останнім, ствердив, що ОСОБА_9 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою складення відповідного протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, після чого запропонував ОСОБА_9 сісти у службовий автомобіль поліції для подальшого спілкування.

У службовому автомобілі, за участю ОСОБА_8 , котрий перебував на місці водія та своєю присутністю під час розмови, створював перед ОСОБА_9 , видимість законності дій працівників поліції, ОСОБА_4 продовжив стверджувати, що ОСОБА_9 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою складення протоколу та притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та у подальшому, шляхом демонстрування суми «8000» на екрані свого мобільного телефону висунув ОСОБА_9 вимогу надання йому та ОСОБА_8 неправомірної вигоди у сумі 8000 грн. за невчинення цих дій, що входили до службових повноважень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як поліцейських.

Розуміючи, що у випадку відмови від надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_8 будуть порушені його законні права та інтереси, а саме останніми буде складено стосовно нього незаконний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що у подальшому може негативно позначитися на його звичній життєдіяльності та потягне за собою наслідки у вигляді необхідності оплати юридичної допомоги, а також відвідувань судів та інших державних органів, ОСОБА_9 був змушений погодитись на вказану вимогу, висунуту ОСОБА_4 .

У той же час, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що готівкових коштів при собі не має, натомість має гроші на банківській картці, на що ОСОБА_4 вказав, що необхідно перерахувати грошові кошти на номер картки, який він надасть.

У зв`язку із відсутністю на місці зупинки автомобіля ОСОБА_9 доступу до мережі «Інтернет», ОСОБА_4 дав вказівку ОСОБА_8 , що знаходився за кермом службового автомобіля поліції, прослідувати у напрямку с. Крехів Жовківської міської громади Львівського району Львівської області до місця, де наявний доступ до мережі «Інтернет».

Поблизу с. Крехів Жовківської міської громади Львівського району Львівської області (більш точного місця на даний час досудовим розслідуванням не встановлено) у службовому автомобіля поліції ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_8 надав шляхом демонстрування на екрані свого мобільного телефону ОСОБА_9 номер банківської картки « НОМЕР_2 », яка оформлена на ОСОБА_10 , котра є тіткою (рідною сестрою матері) ОСОБА_4 та використовувалась ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 о 05.55 год. через мобільний застосунок «Приват 24» переказав на вказану картку грошові кошти у сумі 8000 грн., які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, отримали в якості неправомірної вигоди, яку попередньо вимагали, за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, 20.07.2024, близько 01.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки та порядку, спільно із поліцейським ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 у складі автопатруля з позивним «Тезис 551» на території с. Коти Яворівської міської громади Яворівського району Львівської області (більш точного місця на даний час досудовим розслідуванням не встановлено), побачили, що по дорозі рухається автомобіль марки «Renault Scenic», реєстраційний номер « НОМЕР_3 ».

Побачивши вказаний автомобіль, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повторно виник спільний умисел на одержання неправомірної вигоди від водія вказаного автомобіля за нескладення стосовно останнього документів (протоколів, постанов) про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Реалізовуючи свій спільний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , використавши проблискові маячки червоного та синього кольорів службового автомобіля, здійснили зупинку автомобіля марки «Renault Scenic», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », водієм якого був ОСОБА_11 .

Після зупинки вказаного автомобіля, ОСОБА_8 підійшов до водія ОСОБА_11 та, у ході спілкування з останнім, ствердив, що ОСОБА_11 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою складення відповідного протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, після чого висунув ОСОБА_11 вимогу надання йому та ОСОБА_4 неправомірної вигоди у сумі 10000 грн. за невчинення цих дій, що входили до службових повноважень ОСОБА_8 та ОСОБА_4 як поліцейських.

Розуміючи, що у випадку відмови від надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_4 будуть порушені його законні права та інтереси, а саме останніми буде складено стосовно нього незаконний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що у подальшому може негативно позначитися на його звичній життєдіяльності та потягне за собою наслідки у вигляді необхідності оплати юридичної допомоги, а також відвідувань судів та інших державних органів, а також спричинить незручності при проходженні військової служби, ОСОБА_11 був змушений погодитись на вказану вимогу, висунуту ОСОБА_8 .

У той же час, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_8 , що не має грошових коштів у сумі 10000 грн., натомість у нього на банківській картці наявні грошові кошти у сумі 7000 грн., на що ОСОБА_8 зменшив суму неправомірної вигоди, яку виамагав разом із ОСОБА_4 до 7000 грн., після чого запропонував ОСОБА_11 підійти до службового автомобіля поліції, що той і зробив.

Біля службового автомобіля поліції ОСОБА_4 продиктував ОСОБА_11 номер банківської картки « НОМЕР_2 », яка оформлена на ОСОБА_10 , котра є тіткою (рідною сестрою матері) ОСОБА_4 та використовувалась ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 о 02.03 год. через мобільний застосунок «Приват 24» переказав на вказану картку грошові кошти у сумі 7000 грн., які ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, отримали в якості неправомірної вигоди, яку попередньо вимагали, за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_11 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, складено 06.02.2025 та цього ж дня вручено ОСОБА_4 .

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: рапортом Львівського управління ДВБ НП України від 17.12.2024 № 32 про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_9 від 17.12.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_9 від 10.01.2025; рапортом Львівського управління ДВБ НП України від 30.12.2024 № 35 про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_11 від 30.12.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.01.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_11 від 08.01.2025; рапортами про виконання доручення слідчого від 08.01.2025, 20.01.2025, 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2025; іншими матеріалами кримінального провадження №0000287.

Враховуючи характер вчинених підозрюваним ОСОБА_4 злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, зокрема неофіційно, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочин у сфері службової діяльності, та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених під час дії в державі військового стану, умисно та з корисливих мотивів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що підозра є необґрунтованою, а викладені у клопотанні ризики відсутні, заробітна плата підозрюваного є малою. Також просили врахувати, що підозрюваний одружений, на його утриманні перебуває дитина-інвалід, 2023 року народження, що свідчить про наявність міцних соціальних зав`язків, а тому просили в задоволенні клопотання відмовити або застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000287 від 17.12.2024.

06.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: рапортом Львівського управління ДВБ НП України від 17.12.2024 № 32 про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_9 від 17.12.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_9 від 10.01.2025; рапортом Львівського управління ДВБ НП України від 30.12.2024 № 35 про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_11 від 30.12.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.01.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_11 від 08.01.2025; рапортами про виконання доручення слідчого від 08.01.2025, 20.01.2025, 03.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2025.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою строком не більше шістдесяти днів в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який з урахуванням майнового стану ОСОБА_4 , зокрема відомостей вказаних у його декларації, не є непосильним для нього.

При цьому, слідчий суддя вважає безпідставними заперечення підозрюваного та його захисника щодо обрання запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами вказаними вище, а необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання зумовлена наявністю вищевказаних ризиків, запобігти яким жоден більш м`який запобіжний захід не може. Міцність соціальних зав`язків та наявність подяк у підозрюваного не є підставою для відмови в задоволенні клопотання та враховано слідчим суддею у відповідності до вимог ст.178 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить не більше шістдесяти днів, в межах строку досудового розслідування, починаючи з 10 лютого 2025 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 06 квітня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також усіма працівниками Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.02.2025.

Суддя: ОСОБА_1