Справа № 583/93/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2025 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_7 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації адреси проживання відсутнє, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 19.10.2016 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 02.08.2021 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 391, ст.69, ч.1 ст. 71 КК України до трьох років трьох місяців одинадцяти днів позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

установила:

09.01.2025 на розгляд слідчої судді надійшло зазначене клопотання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вимоги за клопотанням обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000015 від 07.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за фактом вчинення ОСОБА_4 відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. 07.01.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України. 08.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначав, що на даний час існують ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від семи до десяти років;незаконно впливати на свідків, потерпілу з метою уникнення покарання; переховувати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, які ще не віднайдені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має тісних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, вже був засуджений за вчинення розбійного нападу до покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі та на шлях виправлення не став. Враховуючи викладене, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного, на переконання слідчого, не дозволить забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні вважали клопотання необґрунтованим, а наведені у ньому ризики недоведеними. Крім того підозрюваний має на утриманні дружину та малолітню дитину, тому прохали обрати підозрюваному більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту, або альтернативний запобіжний захід у виді мінімального розміру застави.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 07.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК Україниза фактом вчинення ОСОБА_4 грабежу стосовно ОСОБА_8 .

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, від 07.01.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

08.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Положеннями ч. 4 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Можливе вчинення ним кримінального правопорушення підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому слідча суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» зазначено, що для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Також Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на викладене, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідча суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтованість підозри навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та містяться у долучених до клопотання матеріалах.

Слідча суддя зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. На переконання слідчої судді зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Таким чином, беручи до уваги наведені у клопотанні дані у слідчої судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) «Про взяття під варту до суду» 11 від 27.06.1980 зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи викладене, а також характер дій, в яких підозрюється ОСОБА_4 , слідча суддя дійшла висновку про доведеність можливості здійснення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового слідства та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років. Також підозрюваний проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілою, може незаконно впливати на них шляхом залякування та погроз. Крім того обґрунтованим є ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного джерела доходу, вже був засуджений за вчинення розбійного нападу до покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі та на шлях виправлення не став. При цьому береться до уваги і особа підозрюваного, який є людиною молодого віку, фізично здоровий, не працює, місце проживання у м. Охтирка, як зазначив сам підозрюваний у судовому засіданні, є тимчасовим.

Доводи підозрюваного та його захисника про відсутність підстав щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи, що підозрюваний має на утриманні дружину та малолітню дитину, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_9 та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, протилежного стороною захисту не наведено.

Будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі судом не встановлено.

Таким чином слідча суддя дійшла висновку, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід, на думку слідчої судді, є співмірним існуючим ризикам та відповідає обставинам даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави може бути визначений в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, при цьому визначаючи розмір застави слідчою суддею береться до уваги його майновий та сімейний стан.

Наведені обставини дають слідчому судді підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 гривень.

На думку слідчої судді саме такий розмір застави є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає доведеним у справі ризикам та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, слідча суддя вважає за необхідне поруч із запобіжним заходом у виді тримання під вартою надати ОСОБА_4 право на внесення застави в межах визначеного п.2 ч.5 ст.182 КПК України розміру, а в разі її внесення з покладенням на ОСОБА_4 виконання окремих обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 177 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України, слідча суддя,-

ухвалила:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24.00 години 7 березня 2025 року, з подальшим утриманням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 7 січня 2025 року.

Одночасно визначити заставу для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у межах 30розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним ОСОБА_4 , так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Сумській області, код 26270240, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, рахунок UA0008869, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , ухвала № 583/93/25 від 09.01.2025, платник застави (ПІП).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Охтирка Сумської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 13 січня 2025 року.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1