Справа № 585/792/25
Номер провадження 1-кс/585/546/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Краматорськ Донецької області, громадянину України, українцю, з середньою спеціальною освітою, одруженому, не працюючому, фактично проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 23.11.2021 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільненого умовно-достроково 31.12.2024 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 на підставі ст. 81-1 КК України,

запобіжного заходу - тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в якому просить: Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів. Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в період дії воєнного стану, введеного на території України відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності, повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності та кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади на території м. Ромни за наступних обставин. Так, 01.03.2025 о 09 год. 32 хв. ОСОБА_5 зустрів поруч з Роменським міськрайонним судом Сумської області на вулиці Соборній в м. Ромни Сумської області потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , з котрим розпочав розмову, після чого останні, познайомившись між собою, вирішили спільно провести дозвілля та придбати речі на ринку в м. Ромни. Під час спільного проведення часу, ОСОБА_5 під приводом необхідності переведення грошових коштів для його особистих потреб його дружиною, шляхом зловживання довірою зі сторони потерпілого ОСОБА_6 попрохав у останнього доступ до його мобільного додатку АТ «Ощадбанк» з метою перевірки нібито факту перерахування грошових коштів на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , на що останній погодився та надав ОСОБА_5 пароль від мобільного за стосунку АТ «Ощадбанк», який співпадав з пін-кодом банківської картки потерпілого, емітованої в АТ «Ощадбанк». Під час перегляду мобільного застосунку АТ «Ощадбанк» потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 виявив на банківському рахунку потерпілого залишок грошових коштів в сумі 65000 грн. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір на привласнення банківської картки потерпілого ОСОБА_6 з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення банківської картки, ОСОБА_5 , здійснюючи зняття готівкових грошових коштів з банківської картки потерпілого ОСОБА_6 на прохання останнього, діючи умисно, таємно та з корисливих мотивів, розуміючи, що вищевказана банківська картка є офіційним документом, яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, переслідуючи корисливий намір, під приводом неповернення банківської картки банкоматом, таємно привласнив банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , з якої здійснював спробу зняття готівкових грошових коштів з допомогою банкомату АТ «ПУМБ» по вул. Руденка в м. Ромни, поклавши її до кишені свого одягу. Таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційних документів з корисливих мотивів. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, маючи у своєму розпорядженні банківську картку потерпілого ОСОБА_6 АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , маючи на меті обернення на свою користь чужих грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, о 11 год. 24 хв. та 11 год. 25 хв. 01.03.2025 шляхом проведення двох транзакцій у вигляді зняття готівкових грошових коштів з вказаної вище банківської картки потерпілого в сумі 2000 та 5000 грн. з допомогою банкомату АТ «Ощадбанк» по вул. Руденка в м. Ромни Сумської області, в такий спосіб заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 7000 грн. Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, маючи у своєму розпорядженні мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 , який ОСОБА_5 після здійснення дзвінків, потерпілому повернутий не був, маючи вільний доступ до мобільного застосунку АТ «Ощадбанк», володіючи інформацією про пароль від вказаного застосунку, здійснив вхід до вказаного вище додатку АТ «Ощадбанк» на мобільному терміналі потерпілого, у такий спосіб самочинно, без дозволу потерпілого, незаконно втрутилася в мобільний додаток АТ «Ощадбанк» для дистанційного керування банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , емітованою на ім`я потерпілого ОСОБА_6 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 01.03.2025 о 11 год. 41 хв. через вказаний вище мобільний додаток здійснив переказ грошових коштів в сумі 40000 грн. на банківський рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , належний матері ОСОБА_5 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в такий спосіб заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на суму 40000 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 47000 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 в подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України.У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ Донецької області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий: остання судимість 23.11.2021 Краматорським міським судом Донецької області за ст. ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений умовно-достроково 31.12.2024 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 на підставі ст. 81-1 КК України, номер картки платника податків - НОМЕР_3 , фактично проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2025;протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2025;повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2025;протоколом огляду предмету від 05.04.2025;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 03.03.2025; протоколом впізнання особи по фотознімкам за участю потерпілого ОСОБА_6 від 05.03.2025; випискою по банківському рахунку потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.03.2025; випискою по банківському рахунку ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.03.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.04.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України.При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків,зазначених ст. 177 КПК України, надано оцінку в сукупності всім обставинам, у тому числі: 1) вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України ;2) тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим по найтяжчому кримінальному правопорушенні, у скоєнні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення вказаного тяжкого злочину; 3) вчинення тяжкого корисливого злочину відносно військового; 4) віку підозрюваного ОСОБА_5 , стану його здоров`я ;4) відсутності соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_5 , його способу життя, посередній характеристиці за місцем його проживання; 5) відсутності у підозрюваного ОСОБА_5 офіційного місця роботи і легального постійного заробітку.В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.Слід зазначити, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При встановленні ризиків, закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрювана однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що вона має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до категорії тяжкого, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldоva», п.58). З огляду на наведене орган досудового розслідування, обґрунтовуючи вказане клопотання, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Так, підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного та легального джерела доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, являється мешканцем іншої області, яка є частково окупованою зс рф та де тривають військові дії. Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому на думку органу досудового розслідування без застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні) обумовлена тим, що підозрюваний спільно проживає зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, які надали відносно нього викривальні свідчення, а саме дружиною ОСОБА_12 та пасинком ОСОБА_11 , має з останніми тісні сімейні зв`язки. Вказані обставини дають слідству достатньо обґрунтованих підстав вважати про реальну можливість вчинення дій ОСОБА_5 , спрямованих на відмову від наданих свідчень вказаними свідками, викривлення останніми вже наданих свідчень, як шляхом погроз, залякування, так і вмовлянням чи іншими способами його переконання.Тому, на думку органу досудового розслідування, без застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може незаконно впливати на зазначених вище свідків у даному кримінальному провадженні, свідчення яких є істотними та мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, звільнившись з місць позбавлення волі 31.12.2024, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив та неприпустимість скоєння злочинів не усвідомив, у зв`язку з відсутністю реальних засобів для існування та у зв`язку з можливим усвідомленням своєї безкарності за скоєне інкриміноване йому кримінальне правопорушення, на переконання органу досудового розслідування існує досить високий ступінь ризику вчинення спроб скоєння аналогічних кримінальних правопорушень у випадку перебування на свободі без ізоляції від суспільства.Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою кримінально карану діяльність.Вказані вище ризики та їх обґрунтування виключають можливість застосування відносно підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів. Зокрема, враховуючи характеристику особи підозрюваного ОСОБА_5 , способу його життя, наявних засобів для існування, а також ставлення останнього до скоєного (відсутність критичного мислення, засудження скоєного, розуміння негативних наслідків, що настали чи могли настати, враховуючи особу потерпілого), проживання за його домашньою адресою його дружини та пасинка, які є свідками у даному кримінальному провадженні, проживання підозрюваного в області, яка є частково окупованою зс рф та де тривають військові дії, та яка є значно віддалено від місця знаходження органу досудового розслідування, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно останнього не є дієвим та не сприятиме забезпеченню належної процесуальної поведінки, зокрема з`явлення до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, враховуючи відсутність засобів для існування, легального постійного доходу чи заробітку та відсутність об`єктивної можливості здійснення дієвого контролю правоохоронним органом за дотриманням обмежень зазначеного запобіжного заходу.Відсутність постійного та легального джерела доходів, виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави.Крім того застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є не співрозмірним з характером вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, що настали внаслідок його вчинення, а також особою підозрюваного ОСОБА_5 , є найбільш м`яким запобіжним заходом та не сприятиме дієвому контролю за належною процесуальною поведінкою підозрюваного. Перелічені ризики виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочину та проступку.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити останнім дії, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор клопотання підтримала просила задоволити, підтвердила обгрунтування вказані в клопотанні вказавши, що на сьогоднішній день підозрюваний є таким що покинув місце проходження служби.

Старший слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області в судове засідання не прибув, повідомлений про розгляд клопотання належним чином.

ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання, в той же час просив, за можливості застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Суду пояснив, що він не заперечує причетність до вчинених правопорушень, вину визнає. Він дійсно самовільно залишив місце служби тому, що він служив на Курському напрямку і багато його побратимів загинули.

З витягу з ЄРДР вбачається наявність кримінального провадження № 0000049 від 02.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 09.04.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, на підтвердження обставин кримінального провадження суду надано: постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне кримінальне провадження від 07.04.2025 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне кримінальне провадження та визначення підслідності кримінальних правопорушень від 08.04.2025 року, постанову про призначення групи слідчих від 07.04.2025 року, постанову про призначення групи дізнавачів від 02.03.2025 року, рапорти помічника чергового Роменського РВП ГУНП України в Сумській області, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.20252 року, рапорти дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 07.04.2025 року, протоколи допиту потерпілого ОСОБА_6 від 03.03.2025 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2025 року, довідку до протоколу, протокол огляду предмету від 05.04.2025 року, виписки по картковому рахунку, протокол допиту свідкавід 11.03.2025 року, протоколи допиту свідків від 12.03.2025 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.03.2025 року,довідку до протоколу, протокол огляду предмету від 12.04.2025 року,протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2025 року, довідку до протоколу, протокол огляду предмету від 14.04.2025 року,протоколи допиту свідків від 28.03.2025 року, копію паспорту на ім`я ОСОБА_5 , аналітичний профіль на фізичну особу, вимогу про судимість, довідку КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ»,довідку КНП «Психіатрична лікарня м. Краматорськ»,довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 , доповідь №0000 від 21.02.2025 року по факту самовільного залишення частини військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 Командування Сухопутних військ ЗСУ, Оперативне командування №Схід» в/ НОМЕР_5 , службову характеристику, характеристику.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого/свідків у вказаному кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: п.4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочинів, передбаченихч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри, вважаю, що на даній стадії провадження суд не може давати оцінку правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185КК України, натомість наявні факти та зібрана інформація не викликає сумнівів в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин.

За таких обставин суд вважає, що маються достатні дані про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, суд приходить до переконання, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдас ться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

При цьому суд також вважає, що ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та ухилення від слідства і суду, підтверджуються тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення і не припинив протиправну діяльність. Можливість переховування від слідства і суду, на думку суду може підтверджуватися тим, що підозрюваний самовільно залишив місце проходження служби.

В зв`язку з вказаним суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

При цьому суд не вбачає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182 - 186, 193, 194,196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою - задоволити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту на виконання даної ухвали.

Строк дії ухвали - до 12 години 8 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Вручається негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 8 годині 25 хвилин 14 квітня 2025 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1