справа № 462/766/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт №0000974, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, який офіційно не працює, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , маючи умисел на підробку офіційного документу, який видається підприємством, надає права та видається уповноваженими на те органами, а також діючи з метою його подальшого використання, володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 не внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також усвідомлюючи відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом, в січні місяці 2023 року, перебуваючи на вул. Городоцька у м. Львові, в районі церкви «Ольги та Єлизавети», більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, за допомогою комп`ютерної техніки виготовив підроблений офіційний документ «Контракт №133 від 11.04.2005р.», виданий Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова біржа», згідно якого «продавець» в особі фізичної особи ОСОБА_7 зобов`язується поставити (передати у власність) «покупця» фізичної особи ОСОБА_4 , товар, а «покупець» прийняти і оплатити його, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Водночас згідно офіційних відомостей квартира АДРЕСА_2 перебуває у комунальній власності, основним квартировинаймачем була ОСОБА_8 , 1956 року народження, яка була зареєстрована за даною адресою з 08 лютого 1984 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 підробив офіційний документ, який видається підприємством та надає відповідні права, з метою його використання, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 02.05.2023 року, перебуваючи у приміщенні обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 54, маючи умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа «Контракту №133» від 11.04.2005р., виданого Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова, біржа» про нібито купівлю квартири АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також усвідомлюючи відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, подав вищевказаний підроблений документ для долучення до інвентаризаційної справи житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі чого невстановленою досудовим розслідуванням особою здійснено запис в інвентаризаційну книгу щодо належності права власності на квартиру АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до «Контракту №133» від 11.04.2005р. Акціонерного товариства «Львівська товарно-фондова біржа».

02 травня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа - «Контракту №133» від 11.04.2005 р., виданого Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова біржа» про нібито купівлю квартири у АДРЕСА_5 , діючи з корисливих мотивів, володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою не внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також усвідомлюючи відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом, подав вищевказаний підроблений контракт приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , на підставі якого останньою нотаріально засвідчено акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватного Підприємства «БУДЗАХІД», , у відповідності до якого фізична особа ОСОБА_4 передав ПП «БУДЗАХІД», власником якого є ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_10 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

23.08.2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа - «Контракту №133» від 11.04.2005р., виданого Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова біржа», про нібито купівлю квартири у АДРЕСА_5 , володіючи інформацією про те, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 не внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження таким об`єктом, подав державному реєстратору виконавчого комітету Тростянецької міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_11 вищевказаний підроблений документ разом із заявою про реєстрацію права власності, на квартиру АДРЕСА_3 за юридичною особою ПП «БУДЗАХІД», технічним паспортом серія ТІ01:4144-4005-3191-6744, виданим 22.08.2023, актом приймання-передачі серія №332-333 від 02.05.2023 р., на підставі чого останнім здійснено відповідні реєстраційні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений офіційний документ, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 02.05.2023, перебуваючи у приміщенні обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 54, використав завідомо підроблений ним офіційний документ - «Контракт №133» від 11.04.2005р., виданий Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова біржа», про нібито купівлю квартири в АДРЕСА_5 , подавши його для долучення до інвентаризаційної справи житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі чого невстановленою досудовим розслідуванням особою здійснено запис в інвентаризаційну книгу щодо належності права власності на квартиру АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 .

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 подав підроблений ним офіційний документ - «Контракт №133» від 11.04.2005р., виданий Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова біржа», про нібито купівлю квартири у АДРЕСА_5 , приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , на підставі якого останньою нотаріально засвідчено акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватного Підприємства «БУДЗАХІД», , у відповідності до якого фізична особа ОСОБА_4 передав ПП «БУДЗАХІД», власником якого є ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_10 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 подав державному реєстратору виконавчого комітету Тростянецької міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_11 вищевказаний підроблений документ, на підставі чого останнім зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 за юридичною особою ПП «БУДЗАХІД», в результаті чого ОСОБА_4 незаконно, шляхом обману заволодів вищевказаною квартирою, вартістю 999 461 грн., чим заподіяв майнову шкоду на вказану суму потерпілому - Львівській міській раді, що відповідно до примітки до ст.185 КК України становить великий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 23 серпня 2023 року, маючи умисел на вчинення легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, перебуваючи у приміщенні виконавчого комітету Тростянецької міської ради Стрийського району Львівської області, що за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Тростянець, вул. Зелена, 2, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , одержане ним внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, з метою приховування, маскування злочинного походження прав на вказаний об`єкт нерухомості, подав завідомо підроблений офіційний документ - «Контракт №133» від 11.04.2005р., виданий Акціонерним товариством «Львівська товарно-фондова біржа», про нібито купівлю квартири в АДРЕСА_5 разом із заявою про вчинення реєстраційних дій, технічним паспортом серія ТІ01:4144-4005-3191-6744, виданим 22.08.2023 р., актом приймання-передачі серія №332-333 від 02.05.2023 р., державному реєстратору виконавчого комітету Тростянецької міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_11 , на підставі чого таким зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ПП «БУДЗАХІД», (м. Львів, вул. Федьковича, 58, ), як внесок у статутний фонд даного підприємства, єдиним власником та засновником якого є ОСОБА_4 , внаслідок чого набув майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_4 набув майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, а також вчинив дії, спрямовані на приховування, маскування походження такого майна знаючи, що таке майно прямо і повністю одержано злочинним шляхом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 209 КК України.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що учасники судового розгляду не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України Кримінального кодексу України, так як обвинувачений вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах, набуття майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, а також дії, спрямовані на приховування, маскування походження такого майна знаючи, що таке майно прямо і повністю одержано злочинним шляхом, підроблення офіційного документа, який видається підприємством та надає відповідні права, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого офіційного документа.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, а саме кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 190 та ч.1 ст. 209 КК України є тяжкими злочинами, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 є кримінальними проступками, вчинені умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, на обліках в КНП ЛОР «Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері та КНП ЛОР «Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень» не перебуває /матеріали кримінального провадження а.с. 92, 93/. Судом враховуються пом`якшуючі обставини як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усунення заподіяної шкоди, а обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено. Заподіяна кримінальними правопорушеннями майнова шкода відшкодована шляхом повернення майна. Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб середній, тому орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та такий не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі у межах санкції статей обвинувачення за ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України та у виді обмеження волі в межах санкції статей обвинувачення за ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Тому,покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення класифікації кримінальних правопорушень, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У судовому засіданні представник потерпілого при призначені покарання обвинуваченому погоджується із запропонованою прокурором міри основного і додаткового покарання та звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

Беручи до уваги досудову доповідь та позицію висловленою прокурором про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, приймаючи до уваги поведінку обвинуваченого під час розгляду судом кримінального провадження, відсутність даних, які б свідчили про небезпеку для суспільства, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

Зі огляду на положення ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, до особи не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Крім цього, судовим розглядом з`ясовано, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення не обіймаючи ніяких посад, оскільки на час вчинення кримінальних правопорушень ніде не працював. Натомість до ОСОБА_4 слід застосувати додаткове покаранняз позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в юридичних особах приватного права, оскільки являючись єдиним власником та засновником ПП «Будзахід», як внесок у статутний фонд даного підприємства, набув майно щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, достовірно знаючи, що право власності на об`єкт нерухомого майна одержане ним внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно вимог ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення експертизи по справі становлять 15145 /п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять/ гривень 60 копійок.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70, 75-77, 190, 209, 358 КК України, ст. 118, 124, 349, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 209, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити покарання:

за ч.4 ст. 190 КК України у виді 4 /чотири/ роки позбавлення волі;

за ч.1 ст. 209 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в юридичних особах приватного права строком на один рік, без конфіскації майна;

за ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в юридичних особах приватного права строком на один рік, без конфіскації майна

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування основного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який рахувати з дня ухвалення вироку.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.1 п. 1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.

Відповідно до вимог ст. 77 КК України додаткове покарання у виді одного року позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в юридичних особах приватного права, виконувати реально після набрання вироку законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 15145 /п`ятнадцять тисяч сто чотириста п`ять/ гривень 60 копійок процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1