Справа №295/1222/25
УХВАЛА

щодо розгляду скарги

14.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

підозрюваного - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу, подану захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 , про скасування повідомлення про підозру,

в с т а н о в и в:

І. Суть скарги

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 шляхом використання системи «Електронний суд» направив скаргу, яка надійшла до суду 27.01.2025, в якій просить скасувати процесуальне рішення слідчої повідомлення про підозру від 04.07.2023 ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000021 від 10.03.2021.

В обґрунтування скарги зазначено, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_3 , будучи посадовою особою Служби автомобільних доріг у Житомирській області, підписав акти здачі-приймання виконаних робіт на виконання договору №1803/3511 від 17.05.2018, укладеного між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ТОВ «Укрдортранспроект» із закупівлі робіт з розробки проектної документації «Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичі-Шепетівка на ділянці км 85+200-км 92+264, Житомирська область».

Адвокат ОСОБА_4 вважає текст підозри суперечливим, орган досудового розслідування здійснює на власний розсуд трактування умов договору №1803/3511, укладеного 17.05.2018 між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ТОВ «Укрдортранспроект», що не відповідає змісту його умов, зокрема, щодо строків виконання робіт, умов проведення оплати за виконані роботи тощо.

Заявник зауважує, що викладене в повідомленні про підозру спростовується рішенням Господарського суду м. Києва, яким встановлено, що на момент набуття грошових коштів у розмірі 505346,95 грн, третя особа мала правові підстави набуття грошових коштів, що становили зміст господарських правовідносин.

Адвокат звертає увагу, що підозра від 04.07.2023 не містить формулювання об`єктивної та суб`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення, кваліфікуючих обставин і взагалі відсутня подія злочину.

Крім того, адвокат підозрюваного вказує, що відомості про кримінальне правопорушення №0000021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021, досудове розслідування триває майже чотири роки, проте органом досудового розслідування належним чином не встановлений розмір завданих збитків для кваліфікації злочину за ч. 2 ст. 364 КК України.

Сторона захисту вказує, що викладені в підозрі обставини є нелогічними, незрозумілими для безстороннього спостерігача, підозра не є чітко сформульованою, в ній не зазначено, які дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування вважає кримінально-караними, оскільки в обов`язки ОСОБА_3 , як службової особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області, входило підписання актів виконаних робіт та отримання експертного висновку, а також грошові кошти за виконані роботи стягнуті по факту за рішенням суду, а відтак як збитки вони відсутні.

За наведених обставин сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру від 04.07.2023 не відповідає вимогам КПК України, а відтак підлягає скасуванню.

ІІ Процедура та позиції сторін

В судових засіданнях 30.01.2025 та 14.02.2025 ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали з підстав, викладених в ній.

Підозрюваний додатково пояснив, що йому повідомлено про підозру безпідставно, він чітко виконував умови договору, який містить три етапи його виконання. Звертав увагу, що до кримінальної відповідальності не притягнута сторона підрядника, яка виконувала роботи. ОСОБА_3 зазначає, що матеріали досудового розслідування сфабриковані співробітниками Служби безпеки України. Наполягав, що складу злочину у його діях немає, вручена підозра є необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_4 зауважив, що органом досудового розслідування невірно трактуються умови договору №1803/3511 від 17.05.2018 та етапи його виконання, підозра ґрунтується на тому, що підзахисний не мав права підписувати акти виконаних робіт, оскільки отримав негативний висновок експерта щодо наданих підрядником послуг. Разом з тим, адвокат звертає увагу, що на цьому етапі виконання робіт була відсутня необхідність в отриманні позитивного висновку, отриманий висновок експертизи містив застереження, згідно з якими недоліки могли бути усунуті підрядником на останньому - третьому етапі виконання договору шляхом проведення комплексної експертизи проекту, а не поетапної, а відтак ОСОБА_3 мав право підписати акти виконаних робіт. Завдані на думку органу досудового розслідування збитки стягнуті за рішенням суду, що свідчить про їх відсутність.

Текст підозри взагалі не містить посилань на етапи проведеної закупівлі, хоча в додатку до договору від 17.05.2018 чітко зазначені роботи, які виконуються на кожному з них. Його підзахисний зобов`язаний був підписати акти виконаних робіт щодо кожного етапу і лише на останньому вимагати позитивний висновок експерта.

Отже, на думку адвоката ОСОБА_4 , жодних дій поза межами своїх повноважень його підзахисний не вчиняв, платежі не приймав, зацікавлений в отриманні коштів не був, прокурор не довів наявність підстав, на які посилається, тому підозра від 04.07.2023 підлягає скасуванню.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, письмові заперечення приєднані до матеріалів скарги (а.с. 59-68). Вказав, що обґрунтованість підозри неодноразово перевірялась слідчими суддями під час розгляду скарг ОСОБА_3 , зокрема, у справах №295/6412/24, 295/9393/23, 295/2233/24, 295/6406/24295/1200/25, тобто на цей час існує близько семи рішень слідчих суддів, якими встановлено обґрунтованість підозри, врученої ОСОБА_3 .

Прокурор звертає увагу, що наявні в матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а доводи захисника спростовуються обставинами, встановленими під час досудового розслідування.

Додатково прокурор зауважив, що ОСОБА_3 достовірно знаючи по відсутність позитивного експертного дослідження, яке є обов`язковою умовою договору від 17.05.2018, підписав акти здачі-приймання виконаних робіт, натомість підозрюваний мав можливість відмовитись від підписання таких документів.

Крім того прокурор звертає увагу, що посилання адвоката на рішення Господарського суду м. Києва є безпідставним, його зміст не спростовує неправомірність дії ОСОБА_3 , оскільки по тексту рішення встановлено, що акти виконаних робіт підписані, проте послуги не надані, на підставі рішення суду стягнуті завдані збитки, які фактично не сплачені.

Слідчий в судові засідання не з`являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підстави для повідомлення особі про підозру, процедура вручення повідомлення про підозру та вимоги щодо оформлення повідомлення про підозру врегульовані Главою 22 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадженні № 0000021 від 10.03.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В межах зазначеного провадження 04.07.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме - у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди іншою юридичною особою використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Згідно з повідомленням про підозру Державним агентством автомобільних доріг України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №78-р «Про затвердження переліку об`єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного середнього ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення у 2018 році та обсягів бюджетних коштів для їх фінансування за рахунок спеціального фонду державного бюджету за програмою 3111020 «Розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення», 14.05.2018 затверджено Завдання №6-2/18 на розроблення проектної документації капітального ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичі-Шепетівка ділянці км 85+200 - км 92+264, Житомирська область (далі - Завдання №6-2/18), замовником якої визначено Службу автомобільних доріг у Житомирській області.

На виконання вказаного Завдання №6-2/18, між Службою автомобільних доріг у Житомирській області, в особі начальника Служби ОСОБА_6 , та ТОВ «Укрдортранспроект», в особі генерального директора ОСОБА_7 , 17.05.2018 укладений письмовий договір №1803/35П на закупівлю робіт ДСТУ Б Д. 1.1-7:2013. Розробка проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичі - Шепетівка на ділянці км 85+200 - км 92+264, Житомирська область (код ДК 021:2015-71320000-7. Послуги з інженерного проектування).

Пунктом 1.3 вказаного Договору визначено, що Проектувальник на власний ризик, в межах договірної ціни виконує передбачені цим договором роботи, здає Замовнику в обумовлені строки виготовлену проектну документацію, усуває недоліки та зауваження експертизи та надає Замовнику позитивний експертний звіт щодо розгляду проектної документації, який є невід`ємною частиною робіт передбачених договором.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що датою початку робіт є дата підписання Договору, а датою закінчення - 24.12.2019. Отримання позитивного звіту державної експертизи проектної документації - в межах 3-го етапу виконання робіт зазначеного в Календарному плані. Остаточна оплата робіт проводиться після надання позитивного експертного звіту.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що Календарним планом не передбачений розподіл виконання робіт на етапи, оплата здійснюється на підставі актів здачі-прийняття проектної документації, продукції та наявності позитивного висновку експертизи.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що з метою посилення відповідальності Проектувальника за своєчасні погодження, передбачені державними і відомчими нормативними документами, окремих проектних рішень і проекту в цілому та отримання позитивних експертних висновків, Замовник має право не підписувати та не оплачувати наданий Проектувальником акт, якщо з його вини не проведені всі необхідні погодження і не отримані позитивні експертні висновки для затвердження проекту.

Пунктом 11.5 Договору визначено, що уповноваженими представниками Замовника з будь-яких питань щодо реалізації договору для отримання/подання всієї інформації, кореспонденції, протоколів зустрічей, проектної документації, узгоджень погоджень, повідомлень та виконання будь-яких інших дій щодо відносин за договором від імені замовника є такі особи: ОСОБА_6 (начальник Служби), ОСОБА_3 (заступник начальника служби з будівництва), ОСОБА_8 (перший заступник начальника Служби), ОСОБА_9 (начальник відділу проектування та земельних відносин).

Пунктом 12.2. договору встановлено, що завершені роботи передбачають надання проектної документації та позитивного висновку експертизи.

Згідно з п.2 Додаткової угоди №3/47П від 22.11.2019 до Договору №1803/35П від 17.05.2018, сторони дійшли згоди про продовження строку дії Договору та визначили датою його закінчення - 24.12.2020.

Наказом Державного агентства автомобільних доріг України №537-К від 19.10.2016, а також Наказом Служби автомобільних доріг у Житомирські області від 24.10.2016 №28-к, з 24.10.2016 на посаду заступника начальника з будівництва Служби автомобільних доріг у Житомирській області, призначено ОСОБА_3 , якого з 03.06.2019 переведено на посаду заступника начальника з розвитку доріг.

Обіймаючи посаду заступника начальника з будівництва Служби автомобільний доріг у Житомирській області, у період з 24.10.2016 по 03.06.2019 ОСОБА_3 , відповідно до норм ч. 3 ст. 18 КК України, а також ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

У період з 18.10.2018 по 04.12.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці у приміщенні Служби автомобільних доріг у Житомирській області за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 16, будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи з метою отримання ТОВ «Укрдортранспроект» неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що оплата виконання робіт по Договору №1803/3 5П від 17.05.2018 здійснюється лише після отримання позитивного експертного висновку (звіту) виготовленої проектної документації, в порушення вищеописаних умов Договору, підписав Акт №1/151 від 18.10.2018 здачі-приймання виконаних робіт до договору, а також Акт №2/206 від 04.12.2018 здачі-приймання виконаних робіт до договору, якими засвідчив, що продукція задовольняє умовам договору та належним чином оформлена.

На підставі підписаних ОСОБА_3 актів здачі-приймання виконаних робіт, САД в Житомирській області видано платіжні доручення №160 від 18.10.2018 та №215 від 04.12.2018 та на розрахунковий рахунок ТОВ «Укрдортранспроект» перераховано грошові кошти у розмірі 111 585,00 грн та 393 761,95 грн, на загальну суму 505 346,95 грн.

Разом з тим, 17.07.2019 між Службою автомобільних доріг в Житомирській області та Державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» укладено договір №28-0107-19/3 7П на виконання експертизи проекту будівництва.

Предметом вказаного договору є проведення експертизи проекту будівництва щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будівників і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної безпеки, кошторисної частини, а саме робочого проекту: Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичі-Шепетівка на ділянці км 85+200 - км 92+264, Житомирська область.

На виконання умов вказаного Договору Філією ДП «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» - «Укрдордержбудекспертиза» складено та затверджено експертний звіт (негативний) №28-0107-19 щодо виявлення помилок та недотримання вимог у проектній документації на будівництво за робочим проектом «Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичі - Шепетівка на ділянці км 85+200 - км 92+264, Житомирська область», генеральним проектувальником якого є ТОВ «Укрдортранспроект».

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про відсутність станом на момент підписання Актів здачі-приймання виконаних робіт позитивного експертного звіту виготовленої ТОВ ««Укрдортранспроект» проектної документації, діючи умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, спричинив охоронюваним законом державним інтересам тяжкі наслідки, у вигляді передчасного приймання виконаних робіт (акт №1/151 від 18.10.2018, акт №2/206 від 04.12.2018) та безпідставного перерахування на користь ТОВ «Укрдортранспроект» грошових коштів у розмірі 505346, 95 грн, що на момент вчинення кримінального правопорушення більше, ніж у 250 разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких правил та обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивної, слідчим суддею при розгляді скарги встановлюються обставини, на які посилається сторона захисту та підлягають перевірці: існування визначених підстав для повідомлення особі про підозру; дотримання вимог КПК України щодо оформлення повідомлення про підозру; дотримання вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Захисник у скарзі посилається на необґрунтованість оголошеної ОСОБА_3 підозри не погоджуючись з її змістом, вважаючи, що орган досудового розслідування на власний розсуд трактує умови укладеного договору № 1803/35П, які встановлюють порядок їх виконання, а також посилаючись на відсутність доказів вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають суті поняття «достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення», яке застосовується у п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Разом з тим, системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ (зокрема, рішення у справах «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України») свідчить про наявність в кримінальному процесуальному законодавстві України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)». Стандарт «достатніх підстав (доказів)» використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків.

Зі змісту конструкції пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України вбачається, що повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)». У цьому контексті слідчому судді необхідно з`ясувати, яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру. Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру.

Відповідно до положень статті 42 КПК України з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного, обсяг процесуальних прав якого значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), та з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі. Саме у зв`язку із цим пункт 3 частини 1 статті 276 КПК закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру, оскільки неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 частини 7 статті 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання відповідного втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Виходячи із зазначеного, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній, згідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КПК України, використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Враховуючи, що стандарт «достатніх підстав (доказів)» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», для цілей повідомлення особі про підозру, він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Факти, що підтверджують наявність достатніх доказів для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

При цьому, слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Проаналізувавши зміст підозри, повідомленої ОСОБА_3 04.07.2023 (а.с. 18-20), слідчий суддя визнає її такою, що цілком відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Оцінюючи надані копії доказів з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у цьому випадку наявні обставини та відомості, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_3 , можливо, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку в сукупності обставинам провадження, слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри, яка була повідомлена ОСОБА_3 , на цій стадії досудового розслідування у розумінні приписів КПК України та наведеної практики Європейського Суду з прав людини.

Дослідивши матеріали справи в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , очевидно необґрунтованих чи недопустимих обставин не встановив.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 04.07.2023 слідує, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Водночас, захисником не наведено у скарзі обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тому на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру від 04.07.2023 вручене за відсутності достатніх підстав для підозри.

Скаржником та його представником не спростовано правові підстави для реалізації органом досудового розслідування його компетенції за ст. 276 КПК України.

Непогодження сторони захисту зі змістом повідомлення про підозру, його нелогічність та незрозумілість для сторони захисту, не визначені процесуальним законом в якості правової підстави для скасування повідомлення про підозру.

Доводи сторони захисту про відсутність складу кримінального правопорушення,на які адвокат посилається у скарзі, не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування, та підлягають перевірці в ході судового розгляду кримінального провадження по суті,а не судового контролю з боку слідчого судді.

Також, слідчий суддя визнає безпідставним посилання адвоката ОСОБА_4 на рішення Господарського суду м. Києва від 11.11.2024, згідно з яким, на думку захисника, встановлений факт неналежного виконання грошового зобов`язання між сторонами, а стягнуті на підставі цього рішення збитки свідчать про їх відсутність в кримінальному провадженні, а відтак відсутність кваліфікуючої ознаки за ч. 2 ст. 364 КК України - наявність збитків.

Так, зі змісту рішення Господарського суду м. Києва від 11.11.2024 вбачається, що в повному обсязі задоволені вимоги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області до ТОВ "Укрдортранспроект", стягнуто з ТОВ "Укрдортранспроект" на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області 778939,83 грн (505346,95 грн за договором №1803/35П від 17.05.2018 та 273592,88 грн за договором №28-0107-19/37П від 17.07.2019) на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки судом було встановлено, що відповідачем не були виконані роботи, які були передбачені умовами укладених договорів.

Статею 1212 ЦК України врегульовані загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, в частині 1 якої визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту судового рішення вбачається, що грошові кошти були стягнуті у зв`язку з тим, на кошти за надані послуги були сплачені, а роботи, які були передбачені умовами цього ж договору, фактично не були виконані, а тому суд застосував до спірних правовідносин положення ст.1212 ЦК України, а не правові наслідки неналежно виконаного зобов`язання.

Захисник невірно в інтересах підзахисного трактує зміст судового рішення, навмисно перекруючи його зміст та застосовані судом норми права.

Також слідчий суддя визнає неспроможними, такими, що не відповідають нормам матеріального права доводи захисника, що оскільки за судовим рішенням в господарській справі кошти стягнуті, а відтак відсутні збитки, які є кваліфікуючою ознакою за ч. 2 ст. 364 КК України.

Наявність збитків, заподіяних в результаті вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість їх стягнення в порядку цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін, як і не означає автоматично відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

Беручи до уваги те, що наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування повідомлення про підозру, слідчий суддя доходить висновку, що скарга захисника адвоката ОСОБА_10 є необґрунтованою, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 22, 24, 276, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги, поданої захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 , про скасування повідомлення про підозру від 04.07.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 19.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1