Справа № 702/88/25
Провадження № 1-кп/702/64/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001982 від 22.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , освіта професійно технічна, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , згідно з постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023 у справі № 362/2442/23, яка 25.08.2023 набрала законної сили, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи обізнаним з її змістом, будучи зобов`язаним утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку, з метою її невиконання в частині позбавлення його права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, систематично, а саме: 10.11.2023 та 08.03.2024, здійснював керування транспортним засобом.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на невиконання постанови суду, ОСОБА_3 будучи позбавлений права керування транспортними засобами, 03.05.2024 о 07 год 43 хв керував автомобілем BMW 530, н.з. НОМЕР_1 , за що постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.06.2024, яка набрала законної сили, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Проте, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні протиправні дії всупереч вищевказаним постановам суду, систематично, 18.07.2024 та востаннє 21.12.2024 близько 16 години 15 хвилин в черговий раз керуючи транспортним засобом марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками СРПП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області по вул. Миру м. Монастирище Черкаської області.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, зокрема, показав що, з 1994 року має посвідчення водія та керує транспортними засобами. 18.04.2023 в с. Гребінки Білоцерківського району Київської області був зупинений працівниками поліції за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння. В подальшому відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Достовірно знаючи про те, що він побавлений права керувати транспортними засобами, він продовжував керувати транспортними засобами майже щоденно. Кожного разу, коли його зупиняли працівники поліції, він вважає, що вони робили це умисно, оскільки знали, що він позбавлений права керувати транспортними засобами. Так, востаннє він керував транспортним засобом 21.12.2024 та був зупинений працівниками поліції. Йому відомо про всі винесені відносно нього постанови та про накладені адміністративні стягнення. Адміністративні штрафи він не сплачує, за відсутності коштів, знає, що відносно нього відкриті виконавчі провадження, оскільки належний йому автомобіль був вилучений на виконання постанови державного виконавця для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діянь, учасники судового провадження, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст вищевказаних обставин, роз`яснив положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0001982 за ст. 382 КК України за таких обставин: 21.12.2024 близько 16 год 20 хв працівниками СРПП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області по вул. Миру м. Монастирище був зупинений автомобіль марки ВМW н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який не виконав рішення суду та керував транспортним засобом без права керування.

Відповідно до рапорту інспектора чергової частини Уманського РУП 21.12.2024 о 16:25 надійшло повідомлення зі служби 102, що за адресою м. Монастирище вул. Миру інспектори зупинили ОСОБА_3 , за керування транспортним засобом, будучи позбавлений такого права.

Згідно з рапортом інспектора ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП від 21.12.2024, останній доповідає, що перебуваючи на добовому чергуванні в складі СРПП по вул. І.Франка м. Монастирище візуально спостерігав як ОСОБА_3 , який позбавлений права керування ТЗ сідає в свій автомобіль ВМW н.з НОМЕР_1 та рухається по вул. І.Франка та вул. Миру м. Монастирище; після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений та на місце події було викликано СОГ.

Згідно з постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023, яка набрала законної сили 25.08.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою серії БАБ № 177227 від 10.11.2023 винесеною інспектором СРПП Уманського РУП ГУНП ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови № 884 від 10.11.2023 винесеною інспектором СРПП Уманського РУП ГУНП ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з постановою серії БАБ № 177293 від 08.03.2024 винесеною інспектором СРПП Уманського РУП ГУНП ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.06.2024 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.08.2024 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 23.12.2024 диск DVD R білого кольору на якому записано відео файли з індивідуальної нагрудної камери № 2458 та автомобільного реєстратора, було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023, яка набрала законної сили 25.08.2023, систематично керував транспортними засобами.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, в порушенні громадського порядку не помічався, скарг на ОСОБА_3 не надходило, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст. 12 КК України вчинив нетяжкий злочин.

Обставин, що пом`якшує призначення покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Під час досудового розслідування органом досудового розслідування обставиною, що пом`якшує призначення покарання ОСОБА_3 встановлено щире каяття. Разом з тим, під час судового розгляду дана обставина не знайшла свого підтвердження. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 осуду власної поведінки не проводить, засуджує дії працівників поліції, які його зупиняли під час керування транспортним засобом та виносили відносно нього постанови, штрафи за порушення правил дорожнього руху не сплачує, що явно не свідчить про щирість його каяття.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує висновок досудової доповіді на обвинуваченого, яким ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, оскільки даний вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також враховує, визнання обвинуваченим своєї вини, правдиві показання про всі обставини вчиненого злочину, та те, що злочином не завдано тяжких наслідків.

З урахуванням всіх наведених вище обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і находить за можливе звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При визначенні виду покарання обвинуваченому суд також враховує, що призначення покарання у виді штрафу є недоцільним, оскільки відповідно до наданих обвинуваченим показань та доказів, досліджених під час судового розгляду, обвинувачений має значні боргові зобов`язання по виконавчих провадженнях.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 - 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази оптичний диск DVD R, на якому записано відео файли з індивідуальної нагрудної камери №2458 та автомобільного реєстратора, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах досудового розслідування.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5