КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/6104/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 вересня 2024 року

за участю сторін провадження:

адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 5 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , шляхом зобов`язання уповноважених службових осіб ДБР, які наділені повноваженнями стосовно внесення відомостей заяв, повідомлень про кримінальне правопорушення до ЄРДР, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 374 КК України, від 16 серпня 2024 року та розпочати досудове розслідування.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник посилається на те, що 16 серпня 2024 року ОСОБА_7 подано до ДБР заяву про вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 374 КК України, щодо ймовірно протиправних дій судді Печерського районного суду Києва ОСОБА_8 .

Так, як зазначає захисник, слідчими ГСУ ДБР здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002261 від 24 листопада 2020 року за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України. 31 липня 2024 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001754 від 27 жовтня 2023 року до 12 місяців. У цей же день в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_6 було заявлено відвід слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 , яка згідно з автоматизованим розподілом надійшла у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 . В судовому засіданні по розгляду заяви про відвід слідчого судді 31 липня 2024 року захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про надання дозволу підозрюваному ОСОБА_7 під час судових засідань перебувати поруч з його захисниками поза межами скляної огорожі, оскільки перебування у ній порушує право на захист ОСОБА_7 та фактично являє собою катування останнього. Однак, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 було безпідставно відмовлено у задоволенні вказаного клопотання захисника ОСОБА_6 , про що постановлено протокольну ухвалу. Як наголошує захисник, подальше перебування ОСОБА_7 в скляному боксі в судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва позбавило його можливості вільно спілкуватися з своїми адвокатами, чим було порушено право останнього на захист. Крім цього, така відмова принижує честь та гідність ОСОБА_7 . Також, як зазначає апелянт, ухвала слідчого судді ОСОБА_8 від 31 липня 2024 року у справі № 757/33890/24-к є прийнятою з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства щодо територіальної підсудності, оскільки згідно з офіційними даними, які знайшли своє відображення в ухвалах Київського апеляційного суду, місцезнаходження органу досудового розслідування перебуває під юрисдикцією Шевченківського районного суду м. Києва, а, відтак, клопотання слідчого про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001754 від 27 жовтня 2023 року подано з порушенням правил територіальної підсудності, про що було заявлено клопотання ОСОБА_7 та про повернення клопотання слідчому. За цих же обставин порушено правила підсудності при розгляді заяви сторони захисту про відвід слідчому судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 . Однак, суддею ОСОБА_14 було безпідставно відхилено клопотання ОСОБА_7 протокольною ухвалою та розглянуто заяву сторони захисту про відвід слідчому судді у справі № 757/33890/24-к.

За таких обставин ОСОБА_7 звернувся до ДБР з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 374 КК України, від 16 серпня 2024 року (зареєстрована Державним бюро розслідувань 20 серпня 2024 року № 2724зкп), в якій просив, серед іншого: невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрити кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Оскільки відомості по заяві ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР, така бездіяльність уповноважених осіб ДБР була оскаржена до слідчого судді, який, відмовляючи у задоволенні скарги, не вмотивував свого рішення та дійшов передчасного висновку про те, що у заяві про кримінальне правопорушення відсутні будь-які конкретні об`єктивні дані, які б під час досудового розслідування можливо перевірити, а також про те, що зміст та суть заяви фактично має загальний характер, та не навів переконливих мотивів відхилення доводів скарги скаржника, а тому постановлене ним судове рішення не можна вважати таким, що відповідає приписам норм КПК України, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Окрім зазначеного, обов`язок перевірки фактів, обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, підтвердження їх конкретності/загальності покладено на слідчого, дізнавача в рамках проведення досудового розслідування у зареєстрованому кримінальному провадженні. Натомість, слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва прийняв незаконну та необґрунтовану ухвалу, яка повинна бути скасована судом апеляційної інстанції.

Представник ДБР, належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Враховуючи позицію захисника ОСОБА_6 , зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаної особи.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

З матеріалів судового провадження встановлено, що вони містять заяву ОСОБА_7 від 16 серпня 2024 року, адресовану ДБР, про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 374 КК України, в якій, виклавши обставини, які, на його думку свідчать про обставини вчинення кримінального правопорушення, просив невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкритті кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 374 КК України; визнати його, ОСОБА_7 , потерпілим від даного кримінального правопорушення, та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості до якого внесені за фактом вчинення кримінального правопорушення, про якій зазначено в даній заяві.

Заява зареєстрована відповідальною особою органу досудового розслідування 20 серпня 2024 року за вх. № 2724зкп, що підтверджується копією заяви з відміткою про вручення, долученою до матеріалів скарги.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення на підставі поданої заяви ОСОБА_7 не були внесені до ЄРДР, 22 серпня 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій скаржник просив суд зобов`язати уповноважених посадових осіб ДБР уповноважених на внесення відомостей заяв, повідомлень про кримінальне правопорушення до ЄРДР, внести до ЄРДР відомості, за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що з вказаної копії заяви не зрозуміло, які саме дії судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , на якого заявник вказує, як на особу, що, на його думку, вчинила злочин, становлять собою склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України. При цьому, суть долученої скаржником заяви про вчинення злочину зводиться до незгоди з прийнятими судом процесуальними рішеннями.

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_7 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя дійшов висновку, що за встановлених обставин скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, як обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Зазначена процедура свідчить про наявність певних критеріїв для віднесення викладеної у повідомленні про кримінальне правопорушення інформації та обставин, які можуть свідчити або не свідчити про вчинення кримінальних правопорушення, внаслідок чого вирішується питання внесення чи невнесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підстави та порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК.

Таким чином, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

При цьому колегія суддів враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він, фактично, висловлює свою незгоду з процесуальними діями і рішеннями судді ОСОБА_8 , які пов`язані з вирішенням питань в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та інших осіб, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду, і така незгода ґрунтується на суб`єктивній оцінці ОСОБА_7 та його захисника, їхнього ставлення до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин. Будь-яких даних про те, що судові рішення у кримінальному провадженні, з якими не погоджується ОСОБА_7 та його захисник, переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені, заява не містить.

З огляду на те, що заява ОСОБА_7 не може слугувати механізмом для притягнення до відповідальності посадових судді у разі прийняття ними рішень, які не задовольняють ту чи іншу особу, колегія суддів доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, є непереконливими.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів бездіяльності уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві ОСОБА_7 .

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4