Справа № 202/1783/25
Провадження № 1-кс/202/1501/2025
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000056 від 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

20.02.2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 20.02.2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи незняту та непогашену в законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні повторного корисливого злочину.

Так, 09.01.2025 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 перебував на території Дніпровської гімназії № 14 ДМР за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 20-А, де побачив речі, а саме сумки, які були залишені без нагляду біля футбольного майданчику, зокрема сумку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Honor» Magic 5 Lite 8/256GB EmeraldGreen, який належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у період воєнного стану, а саме речей, які можуть знаходитися у вказаних сумках.

Далі, перебуваючи у зазначеному місці і в зазначений час, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_4 наблизився до залишених без нагляду речей біля футбольного поля, розстібнув сумку ОСОБА_6 та побачив в ній мобільний телефон марки «Honor» Magic 5 Lite 8/256GB EmeraldGreen, який належний ОСОБА_7 , який визначив предметом свого злочинного посягання.

Далі, перебуваючи у вищевказаному місці, у вищевказаний час, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, будучи достовірно обізнаним, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року, ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності уваги з боку оточуючих, та будучи переконаним, що його дії є таємними, взяв мобільний телефон марки «Honor» Magic 5 Lite 8/256GB EmeraldGreen», належний ОСОБА_7 та пішов з футбольного поля, утримуючи при цьому вищевказаний мобільний телефон при собі, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду у розмірі 7514 гривень 67 копійок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у період воєнного стану.

Крім того, 14.01.2025 близько 14:00 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у поліклініці ПАТ «Інтерпайп НТЗ» за адресою: м. Дніпро, вул. Старозаводська, буд. 11, де проходячи повз кабінет терапевта № 12, побачив його відчиненим та залишеним без нагляду.

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у період воєнного стану. Далі, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю уваги з боку оточуючих, зайшов у вищевказаний кабінет, та побачив на столі мобільний телефон «РОСО М4 ProCoolBlue 6GB RAAAM 128 GB Rom», належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мобільний телефон марки «XiaomiRedmiNote 13», належний ПАТ «Інтерпайп НТЗ», які він визначив предметом свого злочинного посягання.

Далі, перебуваючи у вищевказаному місці, у вищевказаний час, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, будучи достовірно обізнаним, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року, ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності уваги з боку оточуючих, та будучи переконаним, що його дії є таємними, взяв мобільний телефон «РОСО М4 ProCoolBlue 6GB RAAAM 128 GB Rom», належний ОСОБА_8 , та мобільний телефон марки «XiaomiRedmiNote 13», належний ПАТ «Інтерпайп НТЗ» та пішов з поліклініки ПАТ «Інтерпайп НТЗ» за адресою: м. Дніпро, вул. Старозаводська, 11, утримуючи при цьому вищевказані мобільні телефони при собі.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 3763 гривні 33 копійки та ПАТ «Інтерпайп НТЗ» матеріальну шкоду у розмірі 5596 гривень 33 копійки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у період воєнного стану.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 19.02.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: наявність обґрунтованих ризиків, вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування підтверджується, тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено виключно покарання у вигляді позбавлення волі. Суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, адже усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

5) Можливість вчинення іншого кримінального правопорушення:свідчить про те, що ОСОБА_4 , будучи раніше багаторазово судимий за вчинення корисливих злочинів, звільнившись з місця позбавлення волі 03.01.2025, на теперішні час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушенні вчинених 09.01.2025 та 14.01.2025, що свідчить про схильність до вчинення корисливих злочинів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що провадженні СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000056 від 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19.02.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний має середню освіту, постійне місце проживання, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 , відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.04.2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 19.04.2025 року включно.

В іншій частині клопотання відмовити.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1. не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год. до 05:00 год.;

4. утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 19.04.2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25.02.2025 року о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1