Провадження №: 1-в/752/369/24
У Х В А Л А

Іменем України

06.12.2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за поданням Голосіївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року,

встановив:

вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік, з покладення рядку обов`язків, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України.

В поданні Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав законної сили 09.08.2024 року. Подання обґрунтоване тим, що розмір матеріального збитку завданого ОСОБА_3 за вищевказаним вироком становить 2559 грн. 20 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на момент вчинення злочину, а отже, на думку представника органу пробації, засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації та прокурор до суду не з"явились про дату та час повідомлені належним чином.

Засуджений та його законний представник до суду не з"явились, подали клопотання про розгляд подання у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість подання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№ 3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Цим Законом стаття 51 КУпАП була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року, ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану на загальну суму 2559,20 грн., що станом на день вчинення крадіжки складало суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Це положення цілком узгоджується з вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на даний час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на даний час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 4, 5, 74 КК України, Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

постановив:

подання Голосіївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1