Провадження № 1-в/204/1682/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , 1992 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.06.2020 року стосовно ОСОБА_6 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1147 від 23.10.2024 року, зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами у психічному стані пацієнта втратила актуальність галюцинаторно-маячна симптоматика, емоційно- вольових розладів не спостерігалось, поведінка носила зовні спокійний, впорядкований характер, компенсації емоційних порушень, відсутності агресивних, конфліктних тенденцій, що підтверджується також даними психопатологічного обстеження. Сформоване вірне ставлення до свого стану, скоєного; розуміє необхідність прийому лікування та подальшого спостереження у лікаря-психіатра. Усвідомив негативний вплив наркотичних речовин на власний стан, сформовано соціальні настанови на здоровий спосіб життя. Проявів антисоціальних тенденцій в поведінці і висловлюваннях пацієнта тривало не спостерігалось. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький; ризик серйозної фізичної шкоди - низький, ризик неминучого насильства - низький. Таким чином, у теперішній час антисоціальних тенденцій в поведінці і висловлюваннях пацієнта не спостерігається, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. У зв`язку з чим, потребує зміни примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1147 від 23.10.2024 року.

Пацієнт в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами у психічному стані пацієнта втратила актуальність галюцинаторно-маячна симптоматика, емоційно- вольових розладів не спостерігалось, поведінка носила зовні спокійний, впорядкований характер, компенсації емоційних порушень, відсутності агресивних, конфліктних тенденцій, що підтверджується також даними психопатологічного обстеження. Сформоване вірне ставлення до свого стану, скоєного; розуміє необхідність прийому лікування та подальшого спостереження у лікаря-психіатра. Усвідомив негативний вплив наркотичних речовин на власний стан, сформовано соціальні настанови на здоровий спосіб життя. Проявів антисоціальних тенденцій в поведінці і висловлюваннях пацієнта тривало не спостерігалось. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький; ризик серйозної фізичної шкоди - низький, ризик неминучого насильства - низький. Таким чином, у теперішній час антисоціальних тенденцій в поведінці і висловлюваннях пацієнта не спостерігається, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. У зв`язку з чим, потребує зміни примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.06.2020 року, відносно ОСОБА_7 , 1992 року народження, і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1