Справа № 686/1688/25
Провадження № 1-кс/686/771/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, в якій просить зобов`язати посадову особу ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому внести відомості за її заявою про кримінальне правопорушення від 04.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу обґрунтовує тим, що 04.12.2024 року вона звернулася із повідомленням до ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому щодо неналежного досудового розслідування окремими слідчими СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області.

Однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою не внесено, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

Скаржниця в судовому засіданні скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, однак відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржницю, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 04.12.2024 слідує, що ОСОБА_3 звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою, в якій повідомила, що починаючи з 2019 року слідчими Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось та здійснюються слідчі дії в декількох кримінальних провадженнях, розпочатих за повідомленнями щодо незаконних дій посадових осіб, в тому числі і тих, котрі займають посади в державних органах і в органах місцевого самоврядування, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 197-1, 209-1, 212, 358, 364, 365, 366 Кримінального кодексу України.

Як зазначає скаржниця, в ході досудового розслідування слідчими Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, під процесуальним керівництвом прокурорів, зібрано достатньо доказів для притягнення до кримінальної відповідальності осіб, причетних до вчинення указаних кримінальних правопорушень, однак до цього часу указані особи із невідомих для неї причин до відповідальності не притягнуті.

У зв`язку із чим, скаржниця переконана у тому, що посадовими особами органу досудового розслідування та прокуратури здійснюється приховування злочинної діяльності. Це ставить, на думку ОСОБА_3 , під сумнів неупередженість вищезазначених працівників органів досудового розслідування та повноту здійснення ними досудового розслідування.

Листом за вих. № 3343зкп/х/14-01-01-611/2025 від 04.01.2025 заявниця отримала відповідь, у якій вказано, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 не встановлено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим підстав внесення до ЄРДР не вбачається.

Сама заява направлена до СУ ГУНП в Хмельницькій області для проведення перевірки по фактах, викладених у заяві ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Дані вимоги закону ОСОБА_3 під час звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення дотримані не були.

Із наданих матеріалів скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_3 не погоджується із станом здійснення досудового розслідування, зокрема щодо безпідставного затягування строків провадження, неповідомлення про підозру особам, які вчинили вказані кримінальні правопорушення, за наявності достатніх для цього підстав та зібраних в ході розслідування доказів, упередженість та зацікавленість слідчого та прокурорів у результатах досудового розслідування

Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів та з`ясування фактичних обставин справи, на даній стадії перевіряє, чи дійсно в повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину та приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 за своєю суттю не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки не містить виклад обставини, що можуть свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а за своїм змістом є незгодою із станом досудового розслідування, прийнятими процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні уповноваженими на те службовими особами. При цьому КПК України передбачено інший порядок оскарження дій/бездіяльності під час досудового розслідування у разі незгоди із діями/бездіяльності слідчого чи прокурора, у тому числі щодо наявності сумнівів в їх неупередженості.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої скарги, у зв`язку із чим скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.214,303,306,307, 309, 376 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 11.02.2025.

Слідчий суддя