Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/84/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні №0002139 за ч.1 ст.190 КК України,

інші учасники судового засідання:

прокурор - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представник власника майна -адвокат ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.01.2025 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене 21.01.2025 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max», власником та володільцем якого є ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, і відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Ухвала не містить будь-яких даних про можливість використання мобільного телефону як доказ у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні будь-якою особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В ухвалі без дослідження і зазначення будь-яких даних неправдиво зазначено про незначний і строковий характер обмеження прав власника.

Слідчий суддя безпідставно послався на якусь обґрунтовану підозру.

Відсутність повідомлення про підозру будь-якій особі вказує на імітацію розслідування кримінального провадження. Текст ухвали містить загальні фрази з яких неможливо зробити висновок про необхідність накладення арешту на майно. ОСОБА_7 має акаунт на криптовалютній біржі Bybit і займається торгівлею криптоактивами.

04.04.2024 року він вирішив продати криптоактив usdt і виставив ордер на його продаж через маркетплейс біржі «peer to peer». Будь-яка особа, яка бажала придбати у нього usdt могла це зробити шляхом перерахування коштів на його банківську картку А-банк.

04.04.2024 року о 20:38:35 невідома особа створила ордер на придбання 176.7555 usdt і перерахувала на банківську картку ОСОБА_7 7300 грн. Вказана особа підписана на біржі як Zolotoy7 і надала біржі дані як ОСОБА_10 . 21.01.2025 року в квартирі ОСОБА_7 проведено обшук в ході якого безпідставно вилучено смартфон IPHONE 13 Pro Max. Після обшуку ОСОБА_7 написав в тех-підтримку Bybit з проханням надати дані контрагента та його IP адресу, однак до цього часу відповіді не отримав.

Під час обшуку працівники поліції запитували про наявність у ОСОБА_7 акаунтів на криптобіржах і можливість доступу до них, з чого вбачається, що працівники поліції ще до обшуку знали, що ОСОБА_7 не вчиняв будь-якого злочину, кошти йому перераховані за купівлю криптовалюти, а працівники поліції знали про його невинуватість.

Вважає, що обшук і вилучення смартфону не мають нічого спільного з виконанням завдань кримінального процесу і не можуть надати будь-яі дані необхідні для встановлення дійсних обставин справи.

Заслухавши доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , та власника майна ОСОБА_11 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Як встановлено слідчим суддею, з чим погоджується колегія суддів, результати зафіксовані в матеріалах доданих до клопотання про накладення арешту на майно доводиться обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення що може бути підставою для застосування арешту майна (п.1 ч.3 ст.132 КПК України).

В матеріалах містяться відомості про визнання зазначеного IPHONE 13 Pro Max речовим доказом, в суді апеляційної інстанції прокурором зазуважено на тому, що власник майна в добровільному порядку відмовився надати пароль для разблокування зазначеного смартфону з метою його огляду та зняття інформації для подальшої перевірки. На теперіщній час є необхідність проведення спеціальних досліджень, в звязку із чим існує ризик знищення майна.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України ); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

У відповідності до вимог ст.171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч.1 ст.173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором доведено, що вказане майно у відповідності до ст.98 КПК України має ознаки речових доказів, які мають суттєве значення в подальшому для досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду представником власника майна не надано належного підтвердження щодо можливого втручання до третіх осіб до мобільного телефона IPHONE 13 Pro Max, з можливістю заволодіння коштами які зберігаються на «холодному гаманці», та доступ до акаунта на криптовалютній біржі Bybit який зареєстрований на ОСОБА_7 . Колегія суддів погоджується із слідчим суддею, що наразі не встановлено негативних наслідків арешту майна та зазначається, що такі обмеження є пропорційними меті, заради досягнення якої застосовується такий арешт, оскільки він пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Враховуючи зазначене апеляційна скарга не підлягає задовольннню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні №0002139 за ч.1 ст.190 КК України без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4