Провадження № 11-сс/4823/47/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 08 березня 2025 року; та зменшено розмір застави з 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 грн, до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн. У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_9 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 або до інших слідчих, які входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні, кожного першого понеділка місяця об 11.00 годині.

Слідчий суддя зазначив, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, зважаючи на обставини, які дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому обраний підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави до 302800 грн. Послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а викладені в ній факти не підтверджуються доказами, які додані стороною обвинувачення. Також апелянт вказав на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків. Крім того, послався на зависокий та непомірний розмір застави, визначений ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 06 вересня 2023 року до ЄРДР за № 0000240 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України.

14 листопада 2024 року о 06 год 24 хв, ОСОБА_9 був затриманий, в порядку ст.615 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про що йому було письмово повідомлено 14 листопада 2024 року.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Отже, твердження захисника про необґрунтованість підозри є безпідставним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 січня 2025 року, з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.01.2025 було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 4 місяців, до 14 березня 2025 року.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст.183 КПК України убачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_9 хоча раніше й не притягувався до кримінальної відповідальності, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі його визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування і суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні й таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

А тому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що сприятиме виконанню останнім процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам щодо підозрюваного ОСОБА_9 , з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника про завищений та непомірний для ОСОБА_9 розмір застави, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя у повній мірі врахував усі обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_9 , його майновий стан, та дійшов правильного висновку, що саме такий розмір застави буде цілком достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Крім того, розмір застави, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Отже, при продовженні строку дії щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, правильно визначений розмір застави, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4