справа № 208/154/25
№ провадження 1-кс/208/217/25
УХВАЛА

Іменем України

07 січня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000025 від 06 січня 2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

07 січня 2025 року до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з зазначеним клопотанням звернувся старший слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання і просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, оскільки є наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт за адресою, де він постійно мешкає, вказавши, що проживає разом зі старшою сестрою, яка виховує чотирьох дітей, він допомагає їй. По суті підозри дав пояснення, що дісно з малознайомим хлопцями побачили потерпілого, і коли інший хлопець почав бити потерпілого та забрав телефон, він також вихопив у потерпілого пляшку з напоїв, про свої дії дуже шкодує.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, просив не обирати тому запобіжний захід, пов`язаний з триманням під вартою, врахувати вік його підзахисного, якому лише 19 років, раніше не судимий, він розкаюється в своїх діях, співпрацює зі слідством.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З зазначеним клопотанням слідчий звернувся в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2025 року за №0000025, що підтверджується відповідним витягом.

За змістом клопотання, 05.01.2025 о 22.48 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проходили біля буд. № 46 по пр. Свободи у м. Кам`янському Дніпропетровської області. Там вони побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_8 будь-якого належного йому майна. З метою реалізації вказаного протиправного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вступили у попередню змову.

Реалізуючи спільний прямий протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебуваючи у вказаний час у зазначеному місці, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 . З метою придушення волі потерпілого до спротиву їх спільним протиправним діям, спираючись на підтримку ОСОБА_4 , ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар рукою по обличчю, від чого потерпілий почав відходити назад, а саме до стіни буд. АДРЕСА_3 . Таким чином до потерпілого було застосовано насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, спираючись на підтримку одне одного, користуючись тим, що внаслідок застосування до потерпілого ОСОБА_8 насильства, останній не чинив опір їх протиправним діям, ОСОБА_7 рукою забрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон "Xiaomi Mi Note 10 Pro" (M1910F4S) у силіконовому чохлі. В цей же момент ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, руками оглянув вміст інших кишень одягу потерпілого, однак нічого там не знайшов, після чого забрав у потерпілого пляшку пластикову прозору об`ємом 1,5 літра із слабоалкогольним напоєм "Ель".

Після цього, продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тим самим довівши свій спільний протиправний умисел до кінця.

07 січня 2025 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

07 січня 2025 року о 11 годині 00 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 надані копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу.

Частиною 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язується встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами, та які долучені до клопотання, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 та неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, проведених за участю потерпілого та неповнолітнього свідка.

Також вважаю, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Так дозволяє вважати ймовірний тягар відповідальності за інкриміноване підозрюваному тяжке кримінальне правопорушення, покарання за яке передбачено лише у виді позбавлення волі, та те, що підозрюваний обізнаний щодо осіб свідків у кримінальному провадженні, зокрема знайомий з неповнолітнім свідком.

Та обставинина, що нині підозрюваний визнає провину і має намір співпрацювати зі слідством, що зазначив захисник підозрюваного, не свідчить про відсутність вказаних ризиків, оскільки в будь-який момент підозрюваний має можливість змінити свою позицію.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність ризику, що полягає в можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, що вказують на існування цього ризику в клопотанні зазначено те, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинений тяжкий злочин, може вчинити умисне правопорушення, зокрема проти власності, так як офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, і може вчинити інші корисливі злочини з метою отримати дохід "легким шляхом", що характеризує його антисоціальну поведінку та небезпечність для суспільство, а також те, що підозрюється у вчинення злочину під час випробувального терміну.

Разом такі твердження смторони обвинувачення жодним чином не знайшли підтвердження під час розгляду клопотання та суперечать матеріалам, що надані саме стороною обвинувачення.

Відповідно до довідки, що долучена до клопотання, ОСОБА_4 раніше не судимий, а тому твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення злочину під час випробувального терміну є неправдивим. Вказана довідка взагалі не містить інформації щодо наявності інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 .

А тому стверджувати, що особа, яка раніше не судима і взагалі не притягувалася до кримінальної відповідальності, схильна до вчинення кримінальних правопорушень є безпідставним.

Будь-які відомості, в тому числі характеристики з місця проживання, що ОСОБА_4 характеризується антисоціальною поведінкою, в матеріалах клопотання відсутні.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності наявності зазначеного ризику.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого не містить достатнього обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Прокурор в судовому засіданні також не обґрунтував необхідність застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Отже, вважаю, що стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що зазначені в клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, в тому ступені дійсності, що вони є.

Відповідно до ч. 1 ст.180 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та проживає з рідною сестрою, що свідчить певним чином про наявність міцних соціальних зв`язків, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, компрометуючи відомості за місцем проживання стороною обвинувачення не надані.

А тому на підставі ч.4 ст.194 КПК України, враховуючи обставини в їх сукупності, передбачені ст.178 КПК України, що дає достатні підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам, існування яких доведено прокурором.

В зв`язку з обранням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Також суд вважає, що на підозрюваного необхідно покласти обов`язок не відлучатись без дозволу слідчого, прокурор та суду з населеного пункту, де він проживає, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки виконання зазначених обов`язків дозволить належним чином контролювати поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194,196 КПК слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000025 від 06 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешт строком на 2 місця, тобто 07 березня 2025 року, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 20:00 години до 06:00 години наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду та покласти на підозрюваного обов`язки:

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурор та суду з міста Кам`янського;

-утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 07 березня 2025 року включно.

Ухвали про обрання запобіжного заходу передати до органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам розгляду справи о 08 годині 15 хвилин 10 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1