Справа №485/2296/24
Провадження №1-кс/485/50/25
УХВАЛА

31 січня 2025 року м. Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву заставодавця ОСОБА_3 про повернення внесеної застави за обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000454,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною заявою, відповідно до якої просить повернути внесену нею заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000454.

Заяву мотивує тим, що 25.11.2024 року в межах кримінального провадження №0000454, вона внесла заставу за підозрюваного ОСОБА_4 , як запобіжний захід відповідно до ухвали суду. 23.11.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням підозрюваному застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн. 17.01.2025 строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України продовжено до 21.01.2025 року. 21.01.2025 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням підозрюваному застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн сплив. На момент подання цієї заяви новий запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_4 судом не обирався, а досудове розслідування у справі триває. Підозрюваний належним чином виконував усі покладені на нього обов`язки протягом строку дії запобіжного заходу. Порушення умов запобіжного заходу не зафіксовано.

Учасники в судове засідання не з`явились.

Заявником ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_5 до суду подано заяви про проведення судового засідання без їх участі, заяву про повернення застави підтримують.

Прокурор до судового засідання подав заяву про залишення заяви повернення застави без задоволення та долучив постанову про продовження строку досудового розслідування.

Оглянувши матеріали заяви, приходжу до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.11.2024, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали становить: починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного о 11.20 год. 21.11.2024 року до 19.01.2025 року включно (в межах строку досудового розслідування). Визначено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень нуль копійок). З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Покладено на підозрюваного ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

25.11.2024 ОСОБА_3 за підозрюваного внесено заставу в розмірі 90 840,00 грн.

Тобто, починаючи з 25.11.2024 підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17.01.2025, продовжено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 21.01.2025 року строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та покладених ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.11.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

22.01.2025 року закінчився термін дії ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17.01.2025, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заявник вважає, що оскільки закінчився термін дії ухвали про покладення на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, значить закінчився термін дії запобіжного заходу у виді застави.

Однак, дане твердження є безпідставне та таке, що не грунтується на Законі з наступних підстав.

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, суду та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, позиція заставодавця стосовно того, що термін дії запобіжного заходу закінчився і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що досудове розслідування кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 триває, необхідність запобіжного заходу у вигляді застави не відпала, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись вимогами статей 176-178,184,194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення внесеної застави за обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000454, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1