Справа № 944/413/25
Провадження №1-кп/944/950/25
27.02.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Копичинці Гусятинського району Тернопільської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, священнослужителя Парафії УГКЦ с.Прилбичі Яворівського району Львівської області, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України,
в с т а н о в и в:
Ухвалою судді від 28 січня 2025 року за цим провадженням призначено підготовче судове засідання та викликано всіх учасників процесу.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 14 листопада 2024 року, близько 17:45 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним ділянкою автодороги М-10 «Львів-Краковець» в межах населеного пункту м. Новояворівськ, поблизу територіального сервісного центру МВС № 4647, що по вул. Зелена 3, Яворівського району Львівської області, в напрямку смт. Краковець, Яворівського району, Львівської області, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги Розділу 1 пункту 1.5, Розділу 2 пункту 2.3(б,д), Розділу 12 пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що водій, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись в межах своєї смуги, та наближаючись до регульованого пішохідного переходу не маючи завад технічного характеру для виявлення пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в межах регульованого пішохідного переходу з ліва на право відносно його напрямку руху на заборонений «червоний» сигнал світлофору, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому проксимального метаепіфізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів, закритого перелому проксимального кінця правої малогомілкової кістки, після травматичних підшкірних гематом обох стегон, забійної рани голови, ЗЧМТ, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого на підставі ст.46 КК України, про що суду подав письмове клопотання від 27.02.2025. Зазначив, що обвинувачений вину визнає та щиро розкаюється, примирився з потерпілими, відшкодував йому матеріальну шкоду в повному обсязі, вчинив злочин вперше.
Крім цього, в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого у зв`язку з примиренням.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти заявлених клопотань про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та підтримав подане захисником в його інтересах та потерпілого клопотання, просив закрити відносно нього кримінальне провадження та звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України. Зазначив, що попросив вибачення в потерпілого та підтвердив, що матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням. Зазначив, що пробачив обвинуваченого, претензій до нього не має, матеріальна шкода повністю відшкодована.
Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.
У частині 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Роз`яснюючи практику закриття кримінальних справ за нереабілітуючими обставинами, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 №12 вказав, що за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
В даному судовому засіданні судом встановлено, що потерпілий примирився з обвинуваченим та не заперечив щодо звільнення його від кримінальної відповідальності і у суду відсутні будь-які обґрунтовані відомості про те, що такі твердження потерпілого є наслідком вияву будь-якого примусу чи погроз.
Як вбачається із матеріалів справи, що не заперечується сторонами, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а стаття кримінального закону, за якою обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.
На підставі наведеного, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого, який підтримав подане захисником клопотання та звернувся із клопотаннями про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, беручи до уваги ті обставини, що обвинувачений примирився з потерпілим, потерпілий у свою чергу не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального характеру, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.46 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовано.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд повинен одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішити питання про скасування арешту майна.
Відтак, накладений згідно ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 15.11.2024 арешт на речові докази в кримінальному провадженні, слід скасувати.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.124 - ст.126 КПК України.
Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, ч.2 ст.376 КПК України, суд,
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , відповідно до ст. 46 КК України.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 15.11.2024, на автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 скасувати.
Речові докази, а саме автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_4 ,
цифровий носій інформації формату DVD-R, на якому зафіксований механізм розвитку ДТП - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1