Справа № 178/668/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Лісняк В.В.,

за участі секретаря: Коваль Л.І.,

розглянувши в залі суду в сел. Кринички в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду і виклику учасників, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000014 від 01 березня 2025 року за обвинуваченням :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народися в с.Божедарівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

У С Т А Н О В И В:

На підставі рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровська № 199/4960/15-ц (2/199/2442/15) від 05 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Також, ОСОБА_1 , попереджений державним виконавцем про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від спати аліментів за невиконання рішення суду про стягнення аліментів.

Однак, у подальшому ОСОБА_1 , будучи фізично здоровою, працездатною особою, достовірно знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей, у супереч вимогам ст. 51 Конституції України, відповідно до якого батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, участь в утриманні дітей не приймав, від виплати аліментів злісно ухилявся, за наступних обставин.

Так, у період з січня по грудень 2024 року ОСОБА_1 , не офіційно займався виконанням різноробочих робіт, отримуючи від цього дохід за їх виконання. Однак, державного виконавця про отриманий ним дохід не повідомив, жодної виплати в рахунок сплати аліментів не зробив, участі у вихованні дітей не приймав та ніякої допомоги не надавав.

Таким чином, ОСОБА_1 , злісно ухилявся від спати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок чого згідно довідки про заборгованість наданою Верхньодніпровським відділом державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 , у період часу з 06 липня 2015 року по 28 лютого 2025 року включно, допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 348 тисяч 152 гривні, що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором Резніченко І.М. долучено заяву, в якій зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_1 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_1 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_1 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката Самко О.І. з яким він уклав договір.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме - злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_1 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання. При цьому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді у вигляді обмеження волі на строк ОДИН рік.

У відповідності зі ст. 75,76 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити за умови, що він на протязі ОДНОГО року не скоїть нового злочину, періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням вимог ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: В. В. Лісняк