Дата документу 11.02.2025Справа № 531/2412/22
Провадження № 1-в/554/52/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 (в режимі ВКЗ),

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2025 року до суду звернувся захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат АО Партнери ОСОБА_7 із клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вироком колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року.

В обґрунтування клопотання покликається на ті обставини, що вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. 23 серпня 2023 року вироком Полтавського апеляційного суду вирок Карлівського районного суду Полтавської області в частині призначення покарання скасовано; ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, а також покладено на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України протягом іспитового строку. У клопотанні зазначає, що в контексті ухваленого судового рішення у взаємозв`язку з положеннями ст. 55 КК України додаткове покарання, в разі призначення основного покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, або коли особа звільнена від його відбування, виконується негайно після набрання судовим рішенням законної сили. Закон про кримінальну відповідальність наділяє суд правом вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення засудженого не тільки від відбування основного покарання, а й додаткового. Головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому звертає увагу, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами охоплюється поняттям покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, оскільки вказана діяльність здійснюється на підставі визначеного законом дозволу посвідчення на право керування транспортними засобами. Також положення ст. 81 КК України не містять жодного обмеження щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання, за його видами. В контексті застосування вказаних положень до засудженого ОСОБА_5 , який звільнений від відбування основного покарання, йдеться про суворе дотримання покладених на нього вироком суду обов`язків, зразкову поведінку в побуті, на роботі, виконання вимог представників Шевченківського РВ філії ДУ Центр пробації у Полтавській області, де він перебуває на обліку з 24 жовтня 2023 року. Відповідно до наданої відділом характеристики ОСОБА_5 умови та порядок відбування покарання не порушував, забороненим видом діяльності не займався. За період із 18 жовтня 2023 року по теперішній час до адміністративної відповідальності не притягався. За інформацією органу пробації строк додаткового покарання щодо ОСОБА_5 закінчується 22 серпня 2025 року. Таким чином, на момент звернення до суду із цим клопотанням засуджений відбув передбачений ст. 81 КК України строк (більше половини строку додаткового покарання), який надає право на звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання. Своєю чергою, фактична відсутність у засудженого права керування транспортними засобами позбавляє його можливості в повній мірі займатися законним видом економічної діяльності, належним чином утримувати родину. На переконання захисника, засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні захисник та засуджений вимоги клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити подане клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання, оскільки вважає, що на підставі ч.1 ст.81 КК України особу можливо звільнити умовно-достроково від додаткового покарання лише у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю (п.7 постанови Пленуму ВСУ N2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким"). При цьому, прокурор вважає, що позбавлення права керування транспортними засобами не відноситься до вищевказаних видів покарання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, суд вважає клопотання захисника таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.81 КК України у мовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим , зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Строк додаткового покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 55 КК України обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування ст. 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком суду.

Судом установлено, що ОСОБА_5 засуджений 23 серпня 2023 року вироком Полтавського апеляційного суду за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбуття призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. На засудженого покладено виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а. с. 5-8).

З 23 жовтня 2023 року по теперішній час засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у Шевченківському районному відділі філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області (а.с.13).

Зокрема, у судовому засіданні з`ясовано і це вбачається з матеріалів справи, а саме з характеристики органу пробації, що на виконання вироку Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 , з`явившись за викликом до Шевченківського РВ філії ДУ Центр пробації в Полтавській області для постановки на облік в зазначеному вище відділі, після роз`яснення порядку та умов відбування покарання, ці умови та порядок не порушував, забороненим видом діяльності не займався. Відповідно до вироку суду 16 березня 2024 року об 11:35 год співробітниками Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в засудженого вилучено посвідчення водія, яке відповідно до повідомлення ТСЦ МВС № 5341 станом на 27 грудня 2024 року знаходиться на зберіганні в цьому ж ТСЦ, і відповідну інформацію щодо позбавлення права керування транспортними засобами внесено до ЄДР МВС. Відповідно до інформації, що міститься в інформаційно-телекомунікаційній системі обліку адміністративних правопорушень Інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_5 за період з 18 жовтня 2023 року по теперішній час до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, громадського порядку не порушував (а. с. 13-14).

Крім того, ОСОБА_5 одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрований як фізична особа-підприємець з видами діяльності: надання транспортних послуг (а. с. 15, 16, 17-18, 19).

Отже, засуджений під час відбування додаткового покарання до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчинив. Порушень порядку та умов відбування покарання не допускав. В матеріалах справи такі відомості відсутні й сторонами протилежного не зазначено.

Строк додаткового покарання щодо ОСОБА_5 закінчується у першій половині дня 22 серпня 2025 року (а. с. 14).

Тобто, станом на день розгляду цієї справи - 11 лютого 2025 року, засуджений ОСОБА_5 відбув більшу половину строку додаткового покарання, призначеного йому за вироком суду від 23 серпня 2023 року.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року (із змінами та доповненнями, далі постанови Пленуму) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід враховувати, зокрема ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України та п. 2 зазначеної вище постанови Пленуму умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Отже, для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання, воно має вирішуватись з врахуванням характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу засудженого.

Враховуючи вищевикладене, досліджені матеріали справи у їх сукупності, а також ставлення засудженого до вчиненого злочину, яке побудовано на критичній оцінці ним власних дій та бажанні сумлінною та добросовісною поведінкою довести своє виправлення, суд вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від додаткового покарання є обґрунтованим.

Суд відхиляє посилання прокурора на неможливість умовно-дострокового звільнення від відбування такого додаткового покарання як позбавлення права керувати транспортним засобом з огляду на наступне.

Статтею 51 КК України визначено вичерпний перелік видів покарань, в тому числі, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю (п.3). Позбавлення права керування транспортними засобами як окремого виду покарань не передбачено.

В свою чергу, абзацем 4 ч.1 ст.55 КК України, яка має назву "Позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю" передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове покарання призначається на строк до десяти років.

Таким чином, на думку суду, очевидно, що такий вид покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами, який передбачений, зокрема, санкцією ч.2 ст.286 КК України, є різновидом позбавлення права займатися певною діяльністю, а тому, за наявності передбачених законом підстав засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбування цього виду додаткового покарання.

Такий висновок щодо тлумачення норм ст. ст.51, 55 КК України узгоджується із правовими висновком Верховного Суду, які викладений, зокрема, в постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 333/6785/19.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом правових підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 372, 376 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, ст. ст. 55, 81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника задовольнити.

Умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування невідбутої частини додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного йому вироком Полтавського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року за ч. 2 ст. 286 КК України, невідбута частина покарання 6 (шість) місяців 12 (дванадцять) днів.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1