Справа № 296/1103/25
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 14.01.2025,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 14.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Процесуальне керівництво забезпечується Житомирською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, за пропозицією Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та станом на 29.01.2025 припинено або скасовано не було.

Так, не пізніше 07.10.2024 у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом вимагання грошових коштів у адвоката ОСОБА_8 з погрозами насильства над потерпілим та його близькими родичами.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, 07.10.2024 о 14 год. 14 хв. з використанням власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 за допомогою мобільного застосунку «Viber» надіслав текстові повідомлення адвокату ОСОБА_8 на номер НОМЕР_2 , в яких звинуватив останнього у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків під час надання йому правової допомоги, хоча будь-яких письмових угод чи усних домовленостей раніше між ними не існувало, та висунув вимогу повернення надуманого заплаченого гонорару. В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, продовжував висловлювати аналогічні вимоги адвокату ОСОБА_8 , які поєднував з погрозами насильства над потерпілим та його близькими родичами.

Надалі 05.01.2025 о 23 год. 22 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на кримінально-протиправне заволодіння чужим майном шляхом вимагання передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з використанням власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 за допомогою мобільного застосунку «Viber» надіслав текстове повідомлення адвокату ОСОБА_8 на номер НОМЕР_2 , зміст якого полягав у вимозі повернення йому вигаданого боргу в сумі 550 доларів США, 200 євро та 2 700 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вимагання передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, у період з 05.01.2025 по 28.01.2025 аналогічним способом неодноразово висловлював ОСОБА_8 незаконні вимоги у передачі зазначеної вище суми грошей як видуманого боргу останнього перед ОСОБА_5 , які поєднувались погрозами насильства над потерпілим та його близькими родичами.

Також, з метою реалізації свого злочинного умислу, 28.01.2024 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 поблизу торгівельного центру «Житній», який знаходиться в м. Житомир, площа Житній Ринок, 1. Під час зустрічі ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на вимагання коштів у потерпілого ОСОБА_8 , вкотре висловив вимогу повернення йому вигаданого боргу в сумі 550 доларів США, 200 євро та 3000 гривень, яка супроводжувалась погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами. Побоюючись за своє життя і здоров`я та життя і здоров`я своїх рідних, ОСОБА_8 погодився надати зазначену ОСОБА_5 суму грошей та домовився про зустріч 29.01.2025.

Так, 29.01.2025 близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом вимагання передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, зустрівся з ОСОБА_8 поблизу Національного музею космонавтики ім. С.П. Корольова в м. Житомир по вул. Дмитрівська поблизу буд. № 2. Під час зустрічі ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір, вчергове висловив вимогу повернення йому вигаданого неіснуючого боргу в сумі 550 доларів США, 200 євро та 3000 гривень, яка супроводжувалась погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами. На виконання вказаної кримінально-протиправної вимоги ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 конверт з грошима (імітаційними засобами) в сумі 900 доларів США, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами (вимагання), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, 30.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами (вимагання), вчиненій в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з викладених у клопотанні підстав. Зазначили, що мало місце вимагання коштів за неіснуючий борг із погрозами застосування насильства, також підозрюваний штовхав потерпілого при їх безпосередньому спілкуванні. Тому, зважаючи на такі обставини, прокурор просить не визначати розмір застави у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також вказали, що частина матеріалів негласних слідчих розшукових дій, де зафіксовано погрози, не розсекречена. Крім того, прокурор просив долучити до матеріалів клопотання копію протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.01.2025.

Захисник в судовому засіданні просив розглянути клопотання у відповідності до вимог чинного законодавства. У своїх письмових запереченнях просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з тих підстав, що жоден зазначений в клопотанні ризик нічим не підтверджується, не має жодних доказів тому, що ОСОБА_5 або його близькі родичі впливали або хотіли вплинути на потерпілих, на свідків аби вони змінили свої покази. Крім того, доказів того, що ОСОБА_5 буде намагатися переховуватися від слідства не має. Також не надано жодного доказу щодо обґрунтованості підозри. Просив врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, веде здоровий спосіб життя.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що діяв в стані стресу, оскільки вважав потерпілого винним у своєму розлученні з дружиною. Зазначив, що потерпілий відібрав у нього дружину, тому розмовляв з ним жорстко, можливо погрожував. Кошти, які вимагав повернути не були боргом, а є коштами які були отримані потерпілим як адвокатом на виконання роботи по узаконенню прибудови до будинку дружини. Така робота не була виконана, а натомість адвокат розлучив підозрюваного з дружиною. Підозрюваний зазначив, що у нього був гіпертонічний криз і йому викликали швидку допомогу.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000044 від 14.01.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України

Так, 29.01.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Виходячи з наведених вище обставин 30.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.189 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2025, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.01.2025, протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 29.01.2025, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 29.01.2025, протоколом обшуку від 29.01.2025, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даній стадії кримінального провадження вказаних доказів є достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, та враховує доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя бере до уваги пояснення підозрюваного щодо його дій в стані стресу та вважає, що вони не виправдовують можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. На даній стадії досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри та доводять наявні ризики, які не можуть бути виключені застосуванням більш м`якого запобіжного заходу з огляду на обставини справи та дії підозрюваного по відношенню до потерпілого.

Зважаючи на доведеність того, що з боку підозрюваного мали місце погрози застосування насильства до потерпілого під час вимагання коштів, слідчий суддя погоджується з прокурором про неможливість визначення розміру застави, а тому невизначає розмір застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги пояснення підозрюваного щодо стану його здоров`я, зокрема проявлення гіпертонічного кризу, а тому вважає за необхідне в порядку ст. 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8", а також інших установ за місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , невідкладно провести медичне обстеження підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.03.2025, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 29.01.2025 з 14 год. 50 хв.

Встановити строк дії ухвали - до 29.03.2025 року включно.

Відповідно до ст. 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8", а також інших установ за місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , невідкладно провести медичне обстеження підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1