Справа № 277/1630/24
УХВАЛА

"23" січня 2025 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду від 18.09.2023 року на майно, а саме: колоди деревини породи «сосна» об`ємом 50,06 м3, накладну 11/09 від 11.09.2023 та товарно-транспортну накладну №546526 від 11.09.2023 року.

Клопотання мотивоване тим, що 12.09.2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про те, що 11.09.2023 року до чергової частини ВП №1 Звягельського РВП надійшло телефонне повідомлення від працівника СРПП про те, що на а/д поблизу с. Малий Яблунець Звягельського району Житомирської області було зупинено автомобіль «MAN TGX 18.440» р. н. НОМЕР_1 у складі з напівпричепом «FRUEHAUF ТО 34CW», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який всередині напівпричепу перевозив деревину, а саме колоди деревини (кругляк) породи «сосна», на якій відсутні бирки (чипи) та без відповідних документів, що підтверджують походження деревини, що може свідчити про незаконну порубку або перевезення, зберігання та збут незаконно зрубаних дерев.

Ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду від 18.09.2023 року задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000150 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та накладено арешт на колоди деревини породи «сосна» об`ємом 50,06 м3, накладну 11/09 від 11.09.2023 року та товарно-транспортну накладну №546526 від 11.09.2023 року, відмовлено накладенні арешту на автомобіль «MAN TGX 18.440», р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 у складі з напівпричепом «FRUEHAUF ТО 34CW», р. н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «РВО і МУС», які повернути на відповідальне зберігання власникам під розписку.

Однак вже більше року жодного руху по справі немає, довгий час не проводиться жодних слідчих дій.

Крім того деревина породи сосна не має високої щільності та міцності, дуже швидко псується та гниє, на ній часто заводяться комахи-шкідники.

Підозра про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, нікому не пред`явлена, жодної експертизи не проведено.

Таким чином, бездіяльність слідчого призводить до втрати цінності деревини та неможливості її подальшого використання у підприємницькій діяльності, а тому, на думку представника заявника арешт має бути скасованим.

У зв`язку з цим він змушений звернутись до суду з вказаною заявою.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та участі заявника, а також вказав, що клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали, що додані до заяви і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що відсутні передбаченні законом підстави для задоволення даного клопотання, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду від 18.09.2023 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000150 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України а саме накладено арешт на колоди деревини породи «сосна» об`ємом 50,06 м3, накладну 11/09 від 11.09.2023 року та товарно-транспортну накладну №546526 від 11.09.2023 року та відмовлено в накладенні арешту на автомобіль «MAN TGX 18.440», р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 у складі з напівпричепом «FRUEHAUF ТО 34CW», р. н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «РВО і МУС», які повернути на відповідальне зберігання власникам під розписку.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30.10.2024 року кримінальне провадження №0000150 від 12.09.2023 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК).

Частини 3 та 4 ст.174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою органу досудового розслідування на підставі приписів п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст.132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01.12.2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст.132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою дізнавача, слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим (дізнавачем), речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Саме такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 15.04.2024 року у справі № 554/2506/22.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження №0000150 від 12.09.2023 року в рамках якого було накладено арешт на колоди деревини породи «сосна» об`ємом 50,06 м3, накладну 11/09 від 11.09.2023 року та товарно-транспортну накладну №546526 від 11.09.2023 року закрито 30.10.2024 року, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не скасована та не оскаржена, з цього моменту ухвала Ємільчинського районного суду Житомирської області від 18.09.2023 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження також припинила свою дію, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107, 132, 170, 174, 283, 350 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1