ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4056/22 Номер провадження 11-кп/814/578/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено подання ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" та щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Катеринопіль Черкаської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз -

31 березня 2021 року Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

встановлено адміністративний нагляд на строк 2 роки із застосуванням до нього таких обмежень: заборон виходити з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати 8 годин на добу (з 21 до 05 години), перебувати у визначених місцях району (міста): "Ресторан", "Бар", "Кафе" та інших закладах з метою придбання та розпиття спиртних напоїв, виїзду за межі адміністративного району в особистих справах без дозволу керівництва ВП ГУНП України за місцем проживання; реєстрації в органах Національної поліції 4 рази на місяць.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що під час відбування покарання поведінка й ставлення до праці ОСОБА_7 були негативними, він не бажав ставати на шлях виправлення та щодо нього є доцільним встановлення адміністративного нагляду.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" про встановлення щодо нього адміністративного нагляду. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції поверхово та однобічно дослідив обставини справи, здійснив розгляд провадження за його відсутності, а наведені в оскаржуваній ухвалі висновки ґрунтуються на припущеннях.

ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду не з`явився, причини неявки не повідомив і клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило. У цьому апеляційному провадженні не порушується питання про погіршення становища засудженого та його участь у здійсненні апеляційного розгляду в розумінні положень ст.ст.401, 405 КПК України не є обов`язковою.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Ураховуючи наведене вище, апеляційне провадження підлягає розгляду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевірила матеріали судового провадження, особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи ОСОБА_7 про необхідність відмови в задоволенні подання установи виконання покарань щодо застосування до нього адміністративного нагляду позбавлені підстав.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» унормовано, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

За змістом ст.158 КВК України, п. «б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» визначено, що, перевіряючи обгрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду необхідно враховувати як кількість, так і характер порушень режиму відбування покарання, за які засуджений піддавався заходам стягнення.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється терміном від 1 до 2 років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; заборона перебування у визначених місцях району (міста); заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в поліції від 1 до 4 разів на місяць (ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 31 березня 2021 року Ватутінським міським судом Черкаської області ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позблавення волі.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він у липні 2017 року в м. Ватутіне Черкаської обл., діючи повторно, проник у квартири, звідки таємно викрав чуже майно, належне:

ОСОБА_8 - по АДРЕСА_2 на загальну суму 24 943 гривні;

ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 на загальну суму 141 850 гривень;

ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 на суму 2 300 гривень (т.1 а.о.с.17-18, 29, 32).

Таким чином, наявні підстави для вирішення питання про встановлення в порядку п. «б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративного нагляду щодо ОСОБА_7 , якого засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.

Як убачається з матеріалів особової справи та судового провадження, початок строку покарання засудженому визначено з 31 березня 2021 року, кінець цього строку 07 листопада 2022 року (з урахуванням зарахованого строку відбутого покарання за попереднім вироком).

ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 07 листопада 2018 року та протягом усього строку відбування покарання його поведінка, ставлення до праці й виконання робіт із благоустрою установи були негативними, він 35 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення умов відбування покарання, зокрема: псування майна виправної колонії, невиконання законних вимог працівників установ виконання покарань, установлення міжкамерного зв`язку, вчинення дій, спрямованих на перешкоджання щодо контролю його поведінки, за що до нього застосувались 31 догана, 1 сувора догана, 2 поміщення в карцер строком на 10 діб і 1 поміщення в дисциплінарний ізолятор на строк 14 діб, заохочень не мав та правильних висновків для себе не робив (т.2 а.о.с. 207-209, а.с.п.2-4).

Процес же отримання ОСОБА_7 стягнень, його негативної поведінки та ставлення до праці мали системний характер протягом усього строку відбування ним покарання. А характер допущених ним порушень умов відбування покарання, види й кількість застосованих до нього стягнень, які погашені лише в силу спливу відповідного строку, свідчить про те, що попереднє застосування до нього передбачених КВК України заходів впливу було безуспішним.

При цьому, ОСОБА_7 відбував покарання за вчинення на систематичній основі ряду епізодів злочинної діяльності, пов`язаної з викраденням ним із корисливих мотивів майна інших людей у значному розмірі та з порушенням недоторканності їх квартир, що має високу суспільну небезпеку.

Таким чином, аналізуючи наведені вище дані та обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами подання установи виконання покарань про вперте небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення під час відбування покарання і його небезпечність для суспільства. Тому з метою запобігання вчиненню засудженим нових кримінальних правопорушень і здійснення на нього виховного впливу, на думку суду апеляційної інстанції, до ОСОБА_7 було правильно встановлено місцевим судом адміністративний нагляд строком на 2 роки з покладенням відповідних обмежень, передбачених ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». Названий вище строк і визначене коло обмежень відповідають принципам необхідності та достатності для досягнення мети адміністративного нагляду, а також справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Що стосується посилань апелянта на розгляд місцевим судом провадження за його відсутності, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України в судове засідання щодо розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що судом першої інстанції через ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_7 викликався в судове засідання щодо розгляду подання установи виконання покарань про встановлення до нього адміністративного нагляду з повідомленням дати, часу й місця судового розгляду (14 жовтня 2022 року о 15 годині 20 хвилин у приміщенні Ленінського районного суду м. Полтава). ОСОБА_7 було повідомлено про факт направлення до Ленінського районного суду м. Полтава названого вище подання та його виклик до суду. Однак засуджений як відмовився від ознайомлення з матеріалами подання установи виконання покарань та отримання їх копії, так і відмовився письмово ознайомитись із повісткою про виклик до суду та підтвердити її отримання, що засвідчено змістом належним чином оформлених акту й розписки (а.с.п.5, 18). Із будь-якими заявами/клопотаннями щодо розгляду подання виправної колонії, зокрема, про відкладення судового засідання ОСОБА_7 не звертався. Таким чином, суд першої інстанції вжив відповідні заходи для здійснення виклику засудженого в судове засідання, однак останній не реалізував своє право на участь у розгляді вказаного вище подання.

При цьому, ОСОБА_7 було надано можливість реалізації його прав під час провадження в суді апеляційної інстанції, в тому числі навести в апеляційній скарзі аргументи з приводу помилковості ухвали місцевого суду та взяти участь у судовому засіданні апеляційної інстанції з метою обґрунтування своєї позиції. Але доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а засуджений, у тому числі після звільнення з місць позбавлення волі, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час апеляційного розгляду, не змінив свою першочергову позицію щодо небажання брати участь у судовому засіданні, оскільки до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, протягом усього апеляційного провадження жодного разу не звертався до суду апеляційної інстанції та жодної зацікавленості в розгляді його апеляційної скарги не проявляв.

Тобто зазначені вище позиція та поведінка засудженого підтверджують відсутність у нього бажання та процесуального інтересу щодо участі в судовому засіданні по розгляду питання про застосування до нього адміністративного нагляду.

Разом з цим, місцевим судом були досліджені всі обставини, які мають значення для вирішення порушеного в поданні питання, та застосування щодо ОСОБА_7 адміністративного нагляду із визначеним вище способом його виконання було необхідним, факт чого перевірено колегією суддів у ході апеляційного провадження.

Окрім того, згідно з даними повідомлення ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" ОСОБА_7 звільнений із цієї установи за відбуттям строку покарання 07 листопада 2022 року (т.2 а.о.с.228). Тобто станом на момент апеляційного розгляду строк дії встановленого щодо нього адміністративного нагляду та застосованих у зв`язку з цим обмежень закінчився і вони наразі не мають правового значення.

Таким чином, ураховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів не вбачає належних і виправданих, а отже й достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 14 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4