Справа № 127/7677/25
Провадження №11-сс/801/234/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

слідчого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000832 внесеного до ЄРДР 24.05.2024, за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів Подільський Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 14.03.2025 про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із залишенням визначеної застави, -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000832 внесеного до ЄРДР 24.05.2024 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в тому, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими винятками, не дозволяється.

ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, 15.01.2025 близько 11.30 год, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Праведників Світу, 10А, під час особистої зустрічі повідомив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, про можливість переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану. При цьому ОСОБА_7 повідомляв ОСОБА_10 умови, суму та різні способи такого переправлення.

У ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що його переправлення через державний кордон буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску у напрямку Республіки Молдова, за грошову винагороду в сумі 8 200 (вісім тисяч двісті) доларів США (у такому разі, після переміщення через державний кордон України, йому не буде надано допомоги у відповідному документальному оформленні на території іншої країни) або ж 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) доларів США (у такому разі, йому буде надана відповідна допомога у оформленні документів).

При готовності, грошові кошти потрібно буде передати йому ( ОСОБА_7 ) особисто у визначений ним час та місці. Після отримання грошових коштів ОСОБА_7 , у семи денний термін зобов`язувався забезпечити перевезення ОСОБА_10 до м. Атаки у Республіці Молдова.

У ході подальшого спілкування ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_7 про те, чи є можливість організувати незаконний перетин державного кордону України не тільки йому, а ще його знайомому. На вказане запитання ОСОБА_7 повідомив, що це не являється проблемою. На запропоновані ОСОБА_7 умови ОСОБА_10 погодився.

16.01.2025 у ході телефонної розмови ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 про те, що його знайомий також погодився на запропоновані умови та виявив бажання незаконного перетнути державний кордон України, однак зможе прибути до міста Вінниці тільки 17.01.2025. Після цього, того ж дня ОСОБА_7 під час особистої розмови із ОСОБА_9 , обговорював умови організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 та його товаришем, а також узгоджували правильність наданих, ОСОБА_7 , інструкцій.

Після цього ОСОБА_7 ,діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, 17.01.2025 близько 16 години 30 хвилин на виконання попередньої домовленості, перебуваючи у приміщенні ресторану «МакДональдз», що за адресою: м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 114-К зустрівся із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, з якими додатково обговорили умови, суму та спосіб незаконного переправлення через державний кордон України. У свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передали ОСОБА_7 грошові кошти у загальній сумі 23 000 доларів США (частина з яких згідно до ст. 273 КПК України являється імітаційними засобами), що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, станом на 17.01.2025 становило 969910 грн., у якості раніше обумовленої оплати за виконання комплексу дій з переправлення їх через державний кордон України, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 затримали працівники правоохоронних органів.

18.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 16 години 43 хвилини 17.03.2025, із визначенням застави у розмірі 908 400 гривень.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2025 клопотанням старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 задоволено. Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 травня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, із залишенням визначеної застави.

Слідчий суддя, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, прокурором в судовому засіданні доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 14.03.2025 та постановлення нової ухвали, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23.00 год. до 07.00 год. за місцем проживання.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_12 в період часу з 15.01.2025 року по 17.01.2025 року яко би намагався за грошову винагороду в сумі 23000 доларів США за попередньою змовою ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами організувати перетин кордону двом особам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , при цьому повідомлення про підозру не містять інформації в порядку ст. 91 КПК України що до способу перетину кордону та можливості його реалізації натомість ОСОБА_12 повідомив, що не мав мети сприяти вказаним особам перетнути кордон а діяв виключно з метою заволодіння їх коштами шляхом обману, будь якого-кого механізму для організації перетину кордону у нього не було і все що він повідомляв вказаним особам він вигадав виключно з метою їх введення в оману.

Вказана обставина суттєво зменшує ступінь суспільної небезпеки дій ОСОБА_15 та потребує їх перекваліфікації на ст. 190 КК України.

Зазначивши ризики, слідчий підтвердив виключно особистими припущеннями, належним чином не вмотивувавши та не пославшись на матеріали провадження, що могли б їх підтвердити, що не давало суду підстав для прийняття їх до уваги.

Окрім того в своєму клопотанні слідчий просив визначити розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб., що суперечить вимогам ст. 182 КПК України, так як згідно ч.4 вказаної статті розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Не зважаючи на перевищення суми можливої застави за тяжкий злочин в клопотанні не зазначено чому саме розмір застави для вказаної категорії злочинів не здатний забезпечити виконання покладених на ОСОБА_15 обов`язків.

При цьому клопотання не містить прохання покласти на ОСОБА_15 будь-які обов`язки, передбаченні ст. 194 КПК України. в Ухвалі суду також не вказано, які саме обов`язки покладаються на ОСОБА_15 в разі внесення застави, що суперечить вимогам ст. 182 КПК України та позиції сторони обвинувачення, викладеній в клопотанні.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце постійного проживання, позитивно характеризується, має на утриманців, має ряд захворювань.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту.

Заслухавши головуючого суддю-доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 - підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 внесеного до ЄРДР 24.05.2024 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_16 , його вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який впливає на обороноздатність країни в умовах війни є вкрай небезпечним явищем, а також, що саме ОСОБА_7 являється основним фігурантом даного кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження захисника про неврахування характеризуючих даних підозрюваного при продовженні йому запобіжного заходу та можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є безпідставними.

Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Правових підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження строку застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Наведені захисником доводи не є безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, однак його твердження щодо завідомо непомірного та завищеного для підозрюваного розміру застави колегія суддів вважає слушними.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 ,який не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

Так, ОСОБА_7 підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Згідно з матеріалами, які долучені до клопотання слідчого, при оцінці майнового стану підозрюваного не встановлено доказів отримання ним значного доходу, який останній отримував на займаній посаді.

За таких обставин, застава щодо підозрюваного ОСОБА_7 у розмірі 908 400 гривень є завідомо непомірною для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, враховуючи принцип щодо пропорційності розміру застави, обов`язку підозрюваного виконувати покладені на нього обов`язки, а також помірності для нього такого розміру, визначений ухвалою слідчого судді від 20.01.2025 розмір застави 908 400 гривень, апеляційному слід застосувати заставу в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) грн.

Такий розмір застави відповідатиме п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України та практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 14.03.2025, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із залишенням визначеної застави, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів Подільський Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів, тобто до 12 травня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 12 травня 2025 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п"ятсот двадцять) грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого чи прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_7 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3