Справа № 529/984/24
Провадження № 1-кп/529/182/24
ВИРОК

іменем України

27 грудня 2024 року Диканський районний суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000770 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Велика Рудка Диканського району Полтавської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не одруженої, на утриманні дітей не має, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

13.08.2024 близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 під час спільного дозвілля із співмешканцем ОСОБА_8 у приміщенні будинку останнього, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, за допомогою кухонного ножа, який тримала у правій руці, нанесла один удар в область живота ОСОБА_8 в результаті якого спричинила потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді раньового каналу, що починається раною шкіри на передній черевній стінці на своєму протязі перетинає підлягаючі м`які тканини проникає в черевну порожнину, перетинає (травмує) петлі тонкого кишечника та брижу з ушкодженням судин, де сліпо закінчується. Вказані тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворилися від не менш однократної дії плаского, колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, клинок якого має обушок і гостре лезо, стосовно живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя, а в даному випадку потягли за собою смерть. Причиною смерті є гостра крововтрата, яка розвинулась при сліпому проникаючому пораненні тулубу з ушкодженням внутрішніх органів.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково. Визнає, що завдала ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть, але не мала умислу на його вбивство. Також суду вказала, що із ОСОБА_8 проживала разом близько 12 років. Були випадки, більшість під час алкогольного сп`яніння, коли він бив її та принижував. Іноді вона ночувала у знайомих чи рідних коли він був агресивним. Загалом проживали добре. 13.08.2024 зранку вони разом ходили до знайомих, потім вона пішла додому, а ОСОБА_10 поїхав в сусідне село по справах. Повернувся він додому близько 19 год вже випивший. Потім вони разом вдома вживали алкоголь, скільки випили горілки не пам`ятає. Потім між нею та ОСОБА_11 виникла сварка, з приводу чого вона не пам`ятає. Спочатку це була словесна сварка. В цей час вона палила цигарку, сидячи наприсідки біля телевізора та місця де вона готує їжу. ОСОБА_11 стояв біля неї, в цей час він вдарив її ладонею руки по обличчю не менше 2 разів, вона прикривалася руками. Тоді вона захотіла налякати його, щоб він припинив її ображати та намацавши біля себе на підлозі кухонний ніж, взяла його у праву руку та просто махнула ножем у бік ОСОБА_12 . При цьому конкретно не прицілювалася. Як так сталося, що ніж проник у живіт вона не знає, може ОСОБА_11 в цей час нахилився до неї, вона не пам`ятає. Після цього вона відразу відкинула ніж, підвелася. ОСОБА_11 відразу схватився за місце поранення рукою і тримав пальцями рану. Вона побачила, що з-під пальців ОСОБА_13 тече кров. Самої рани вона не бачила. Вона злякалася та запропонувала викликати швидку допомогу, але ОСОБА_11 не хотів щоб приїзжала швидка допомога і сказав їй, що все добре і треба лягати спати. Першу медичну допомогу вона не надавала. Після цього вона ще виходила на вулицю, коли повернулася ще вони розмовляли, потім ОСОБА_10 ліг на ліжко на бік та сказав, щоб і вона лягала спати. Вона теж лягла у ліжко поряд із ОСОБА_10 та заснула. Прокинулася зранку близько 05 год та побачила, що ОСОБА_10 на підлозі без ознак життя, вона перевірила пульс, його не було і вона відразу пішла до тітки щоб викликати поліцію. З телефона ОСОБА_14 вона викликала поліцію. У неї також є телефон, але місце їхнього будинку знаходиться у балці і там дуже поганий мобільний зв`язок, треба довго шукати з`єднання. Вказує, що коли брала в руки ніж не розуміла, що можуть бути наслідки у вигляді смерті, не мала наміру його вбивати, не хотіла цього та навіть не могла припустити, що може таке статися. На запитання захисника відповідала, що знаряддя не готувала, взяла те, що перше потрапило під руку. Хотіла тільки налякати ОСОБА_10 . Розкаюється у вчиненому та просить вибачення у матері покійного.

Потерпіла ОСОБА_5 , мати ОСОБА_8 , в судовому засіданні вказала, що її син ОСОБА_8 та ОСОБА_15 проживали разом в с.Веселівка в будинку, що належав сину. Проживали вдвох, іноді сварилися, потім мирилися, часто вживали алкоголь, було таке що билися. Напередодні його смерті син приходив до неї з ОСОБА_16 допомагали грузити зерно. Потім вони пішли додому. Ввечері син зайшов до неї і попросив взяти кавун. Вона дала кавун і син пішов додому. На наступний день зранку приблизно о 08 год приїхала поліція і повідомили про смерть сина. Потім повезли її до будинку сина. Вона зайшла у будинок вже коли тіло винесли. Бачила на кухні навколо тумбочки були відбитки пальців у крові. Також бачила на кухні ніж довгий, який був у крові. Через що таке сталося ОСОБА_16 не казала їй. Казав сусід ОСОБА_17 , який вже помер, що приходила зранку ОСОБА_16 і хотіла подзвонити у поліцію. Щодо покарання, то просить призначити ОСОБА_18 суворе покарання за вчинений злочин. В судовий дебатах підтримала позицію прокурора.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні вказала, що вона була присутньою при проведенні слідчої дії. Це було в будинку в с.Веселівка. При цьому була ОСОБА_15 , криміналісти, брали змиви, вилучали ніж, оглядали місце злочину. Тіло перебувало в будинку, на підлозі у сидячому положенні, навпроти ліжка, був роздягнутий. Біля нього стояв таз. Вона близько до тіла не підходила, де саме були тілесні пошкодження не бачила. Бачила сліди крові на підлозі і ніж. На тілові було багато крові, аж до ніг. Також від ліжка до тіла тягнулася кішка. ОСОБА_15 на вигляд була у стані алкогольного сп`яніння, її трясло і вона не могла пригадати як все сталося. Зі слів ОСОБА_7 вона хотіла викликати швидку, але не було зв`язку, а ОСОБА_11 казав їй що не потрібно швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_21 знає давно, вона проживала разом із ОСОБА_8 в будинку останнього. В серпні місяці свідок проживала із ОСОБА_22 , який вже помер. Їх будинок перебуває на відстані десь до 1 км від будинку, де проживав ОСОБА_11 13.08.2024 приблизно на початку 06 год прийшла до них ОСОБА_15 , попрохала телефон щоб подзвонити до поліції, сказала, що вона вбила ОСОБА_10 , зарізала ножем, тремтіла, стан був збуджений. ОСОБА_16 подзвонила у поліцію і пішла відразу. Пізніше в цей же день до неї приїхали працівники поліції і повезли до будинку ОСОБА_12 . Вона до будинку не заходила, їй стало зле і вона пішла додому. Чи були конфлікти між ОСОБА_16 і ОСОБА_10 вона не знає.

Інші свідки, які зазначені в реєстрі досудового розслідування, а саме ОСОБА_23 , ОСОБА_24 судом не допитані, оскільки прокурор відмовився від їх допиту зважаючи на те, що вони не були очевидцями злочину і не можуть надати суду змістовної інформації щодо події злочину. Свідок ОСОБА_25 не допитувався в судовому засіданні, у зв`язку з його смертю.

Прокурор у судових дебатах вказав, що в ході судового розгляду достеменно встановлено, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Вважає, що дії обвинуваченої були спрямовані саме на умисне вбивство, оскільки ОСОБА_7 обрала знаряддя злочину - ніж, при цьому його розміри є значні (292 мм довжина з яких 188 мм довжина леза), більша половина леза увійшла у тіло вбитого, що вказує на значну силу удара, завданий удар в життєво важливий орган - живіт, після нанесення удару не надала першу медичну допомогу, швидку допомогу теж не викликала, тому, на переконання прокурора, обвинувачена діяла з непрямим умислом на вбивство, тобто усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Прокурор просить суд визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, стягнути з обвинуваченої витрати за проведені експертизи та вирішити долю речових доказів.

Захисник ОСОБА_6 у судових дебатах підтримав позицію обвинуваченої та вказав, що з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що в діях обвинуваченої наявний склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а не ч.1 ст.115 КК України. Як встановлено в судовому засіданні обвинувачена не мала умислу та бажання вчинити вбивство ОСОБА_8 . ОСОБА_7 вказувала, що хотіла тільки налякати ОСОБА_10 , бо останній її ображав. Ніж вона заздалегідь не готувала, а він лежав біля неї на підлозі і вона схватила, що потрапило під руку. Після завдання тілесного ушкодження відразу припинила свої дії, кинула ніж, хоча мала можливість завдати ще ударів для вбивства ОСОБА_12 . Як підтверджує висновок експертизи, після отримання тілесного ушкодження ОСОБА_11 міг пересуватися, а зі слів обвинуваченої вона з ОСОБА_8 ще розмовляли після цього та останній ліг спати, сказавши і ОСОБА_7 щоб і вона лягала спати. Мотиву на вбивство в судовому засіданні не встановлено. Вказані обставини вчинення злочину у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_7 не мала наміру і умислу на вбивство ОСОБА_13 , тому має нести відповідальність за ч.2 ст.121 КК України, а саме за заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Також вказує, що обвинувачена з`явилася із зізнанням, самостійно викликала поліцію, розкаялась у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, повідомляла всі обставини з метою встановлення істини по справі, не намагалась уникнути відповідальності. Просить перекваліфікувати дії обвинуваченої на ч.2 ст.121 КК України та з урахуванням ст.69 КК України призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Також в судовому засіданні судом досліджені наступні письмові докази.

Так, відповідно до витяга з ЄРДР за усною заявою 14.08.2024 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0000770, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про те, що за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_8 з явними тілесними ушкодженнями (а.с.83).

Згідно рапорта працівника поліції, 14.08.2024 о 05:20 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.08.2024 о 05:19 за адресою: АДРЕСА_2 14.08.2024 заявниця вбила чоловіка ОСОБА_8 , у живіт вдарила ножем (а.с. 84)

Згідно даних протоколу огляду місця події від 14.08.2024, за участю понятих, спеціаліста з фототаблицею та відеозаписом до нього, оглянутим в судовому засіданні, зафіксовано огляд господарства за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого оглянуто місце події, труп ОСОБА_8 , виявлено та вилучено змиви плям РБК, два ножі, вирізи із покривала зі слідами РБК, сліди папілярних узорів пальців рук, мікрочастки з долонь трупа (а.с.85-121)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 16.08.2024 надано дозвіл слідчому ОСОБА_26 на проведення обшуку господарства та будинку по АДРЕСА_2 (а.с.124).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2024 накладено арешт на вилучені під час проведеного 14.08.2024 обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.125)

Згідно постанови слідчого від 14.08.2024 призначено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 .

У висновку судово-медичної експертизи № 638 від 06.09.2024 зазначено, що причиною смерті ОСОБА_8 стала гостра крововтрата, яка розвинулась при сліпому проникаючому пораненні тулубу з ушкодженнями внутрішніх органів. Виявлено тілесні ушкодження: раньовий канал, що починається раною шкіри на передній черевній стінці на своєму протязі перетинає підлягаючі м`які тканини, проникає в черевну порожнину, перетинає (травмує) петлі тонкого кишківника та брижу з ушкодженням судин, де сліпо закінчується. Крововиливи по ходу та периферії раньового каналу. Садна голови, тулубу, нижніх кінцівок.

Вищевказані тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворилися від дії плоского, колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, клинок якого має обушок і гостре лезо, стосовно живої особи, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.

При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації - 3,9 проміле, що стосовно живої особи відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.с.130-132)

Відповідно до висновка судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 638-а від 06.09.2024 зазначено, що виявлені при судово-медичній експертизі трупа тілесні ушкодження умовно можна розділити на дві групи: 1 група - раньовий канал, що починається раною шкіри на передній черевній стінці на своєму протязі перетинає підлягаючі м`які тканини, проникає в черевну порожнину, перетинає (травмує) петлі тонкого кишківника та брижу з ушкодженням судин, де сліпо закінчується. Крововиливи по ходу та периферії раньового каналу та носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя, а в даному випадку потягли за собою смерть; 2 група - садна голови, тулубу, нижніх кінцівок, носять прижиттєвий характер, утворилися від не менш чим 5-кратної дії тупих предметів, стосовно живої особи та носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_8 після отримання тілесних ушкоджень міг виконувати які-небудь самостійні дії (пересуватися і т.п.) (а.с. 134-137)

На підставі заяви ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_8 , постановою слідчого від 14.08.2024 ОСОБА_5 залучено в якості потерпілої в даному кримінальному провадженні (а.с.138-143)

Згідно даних протокола затримання особи від 14.08.2024 ОСОБА_7 14.08.2024 о 15:10 год затримана в порядку ст.208 КПК України як підозрювана у вчиненні злочину (а.с. 144-146)

На підставі добровільної згоди ОСОБА_7 у останньої проведено відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, що підтверджується її заявою та протоколом відібрання зразків від 14.08.2024 (а.с.149-150)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2024 накладено арешт на вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_7 жіночі труси та мобільний телефон (а.с.152)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 16.08.2024 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 15:00 год 14.08.2024 (а.с.153-155)

Відповідно до постанови слідчого про залучення захисника призначено для захисту прав підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 16.08.2024) (а.с.156-158)

Відповідно до даних протокола проведення слідчого експерименту від 16.08.2024, з фототаблицею, за участю підозрюваної ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_5 , понятих та статиста та дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом вищезазначеного слідчого експерименту вбачається, що підозрювана ОСОБА_7 на місці події розповіла про обставини подій, що сталися 13.08.2024 та на статистові показала механізм нанесення ножем тілесного ушкодження ОСОБА_8 , а саме вказала, що 13.08.2024 вона із співмешканцем ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Близько 23 год між ними сталася сварка, з приводу чого не пам?ятає, Під час сварки ОСОБА_11 наніс їй декілька ударів по її обличчю. В цей час вона наприсідки сиділа, а ОСОБА_10 стояв над нею. В цей час вона взяла ніж, який лежав на підлозі та з метою налякати ОСОБА_10 вдарила один раз в область живота. ОСОБА_10 схватився пальцями рук за живіт і вона побачила, що скрізь пальці тече кров. ОСОБА_7 злякалася та запропонувала ОСОБА_10 викликати швидку допомогу, але останній відмовився та ліг на ліжко. Через деякий час ОСОБА_7 також лягла на ліжко та заснула. Коли ОСОБА_7 прокинулася близько 05 год, то побачила, що ОСОБА_11 вже мертвий, він був на підлозі без ознак життя. Вона відразу пішла до сусідки звідки викликала працівників поліції (а.с.160-168)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.08.2024 надано слідчому тимчасовий доступ з правом копіювання, до аудиозапису повідомлення на номер 102, яке надійшло 14.08.2024 о 05:20 год від заявника «Руділової» (а.с.142-143)

Згідно даних протоколу тимчасового доступу від 10.09.2024 слідчий ознайомився із копією аудіо запису повідомлення на службу 102 яке надійшло 14.08.2024 о 05:20 год від заявника « ОСОБА_27 » з номеру НОМЕР_1 (а.с.174-177)

Вказана копія аудіо запису повідомлення на службу 102 досліджена в судовому засіданні. Відповідно до запису особа, яка дзвонила вказала, що її прізвище ОСОБА_15 , що між нею та її співмешканцем сталася сварка і «вона його ножем і він мертвий» та повідомила місце вчинення злочину - АДРЕСА_2 (а.с. 178)

Відповідно до протоколу огляду предмета від 16.09.2024 слідчим оглянуто та прослухано вказаний аудіо запис повідомлення на службу 102 та викладено дослівно його зміст (а.с.179-180)

Крім того досліджені висновки судової імунологічної, цитологічної та трасо логічної експертиз:

-висновок № 1365 від 22.08.2024, яким встановлено, що кров трупа ОСОБА_8 відноситься до В (III) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО (а.с.183);

-висновок № 1366 від 23.08.2024, яким встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с. 186);

-висновок № 1411 від 24.09.2024, яким встановлено, що на фрагменті (вирізі) із покривала червоного кольору знайдена кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_8 , крові якого властивий виявлений антиген В (а.с.190-191);

-висновок № 1412 від 24.09.2024, яким встановлено, що на фрагменті (вирізі) із покривала голубого кольору знайдена кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_8 , крові якого властивий виявлений антиген В (а.с.195-196);

-висновок № 1409 від 04.09.2024, яким встановлено, що на змиві з дерев?яної підлоги кімнати, який вилучений в ході обшуку будинку АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_8 , крові якого властивий виявлений антиген В (а.с.200-201);

-висновок № 1410 від 04.09.2024, яким встановлено, що на змиві з дерев?яної підлоги веранди, який вилучений в ході обшуку будинку АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_8 , крові якого властивий виявлений антиген В (а.с.205-206);

-висновок № 1400 від 04.09.2024, яким встановлено, що на жіночих трусах чорного кольору, що надані на дослідження, знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 , крові якої властивий антиген А (а.с.210-211);

-висновок судової цитологічної експертизи № 538 від 09.09.2024 згідно якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рік ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини. Статеву належність крові та клітин епідермісу встановити не вдалося у зв?язку з деструктивними змінами клітинних елементів крові та з деструктивними змінами ядер епідермісу клітин. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген В, який може походити від особи (осіб) в крові якої (яких) він міститься, в тому числі і від ОСОБА_8 . Походження слідів крові від ОСОБА_7 виключається (а.с. 216-218)

-висновок судової цитологічної експертизи № 539 від 09.09.2024 згідно якого при судово-медичній експертизі слідів на плівках з мікрочастинками, які вилучені з правої та лівої рік ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини. Статеву належність крові та епітеліальних клітин встановити не вдалося у зв?язку з деструктивними змінами клітинних елементів крові та з деструктивними змінами ядер епітеліальних клітин та відсутністю епітеліальних клітин придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген В, який може походити від особи (осіб) в крові якої (яких) він міститься, в тому числі і від ОСОБА_8 . Походження слідів крові від ОСОБА_7 виключається (а.с. 229-231)

-висновок судової цитологічної експертизи № 540 від 05.09.2024 згідно якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів та фрагментів зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рік ОСОБА_7 наявність крові не встановлено. Статеву належність епітеліальних клітин установити не вдалося у зв?язку з деструктивними змінами їх ядер (а.с.223-224)

-висновок судової цитологічної експертизи № 552 від 20.09.2024 згідно якого встановлено, що на кухонному ножі, а саме на клинку ножа, виявлена кров особи чоловічої генетичної статі. Статеву належність епітеліальних клітин установити не представилось можливим у звязку з деструктивними змінами їх ядер. При серологічному дослідженні слідів крові виявлений антиген В, який може походити від особи (осіб) чоловічої генетичної статі, в тому числі і від ОСОБА_8 . Походження слідів крові від ОСОБА_7 виключається (а.с.17-19 т.2)

-висновок судової трасологічної експертизи № СЕ-19/117-24/15060-Д від 04.09.2024 згідно якого на поверхні ножа слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) не виявлено (а.с.234-241)

-висновок судової трасологічної експертизи № СЕ-19/117-24/15059-Д від 04.09.2024 згідно якого слід папілярного узору пальця руки найбільшими розмірами по вісях 20х25мм, що від копійований на відрізку клейкої прозорої стрічки найбільшими розмірами сторін 24х57мм, для ідентифікації особи придатний. Слід папілярного узору пальця руки найбільшими розмірами по вісях 20х25мм залишений великим пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я ОСОБА_7 . Інший слід папілярного узору для ідентифікації непридатний (а.с.1-13 т.2)

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 520 від 05.09.2024 ОСОБА_7 на даний час будь яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, який не позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкріміноване їй протиправне діяння бідь-яким хронічним психічним захворюванням не страждала, як і не виявляла ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляла ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю синдром залежності, який не позбавляв її здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.23-26 т.2)

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 638-б від 30.09.2024 покази отримані в ході проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_7 стосовно обставин ножового поранення ОСОБА_8 загалом не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 в частині характеру, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень (а.с.30-31 т.2)

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 638-в від 16.10.2024 після отриманих тілесних ушкоджень першої групи ОСОБА_8 міг жити проміжок часу, що обраховується хвилинами (а.с.34-35 т.2)

Як вбачається з висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 174-МК від 21.10.2024 на клаптику шкіри з передньої черевної стінки від трупа ОСОБА_8 виявлена колото-різана рана, яка утворилася від дії плоского, колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, клинок якого має обушок і гостре лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка біля 27мм. Колото-різана рана на клаптику шкіри могла утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу (а.с. 38-39 т.2)

Постановою керівника Диканської окружної прокуратури від 08.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000770 до трьох місяців, до 15.11.2024 (а.с.44-45 т.2)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09.10.2024 продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 15:00 год 15.11.2024 (а.с.46-49 т.2)

Постановою керівника Диканської окружної прокуратури від 30.10.2024 внесено зміни до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні (а.с.50 т.2)

Також досліджені постанови про визнання речовими доказами (а.с.122-123, 151, 187, 192, 197, 202, 207, 212, 219, 225, 232, 14 т.2, 20 т.2), матеріали, що характеризують обвинувачену (а.с.51-60 т.2) та висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_7 (а.с.61-68 т.2).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо, поза розумним сумнівом, вказують на вчинення ОСОБА_7 злочину.

Разом з тим, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Сторона захисту стверджувала, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, оскільки у обвинуваченої був відсутній умисел на спричинення смерті ОСОБА_8 . Вважає, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України.

Аналізуючи доводи сторони захисту та обвинувачення в сукупності із дослідженими доказами суд зазначає наступне.

За змістом ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 цього Кодексу, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень. Умисне тяжке тілесне ушкодження є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється прямим або непрямим умислом винного, якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Для звинувачення в умисном вбивстві необхідно встановити, що винний, вчиняючи протиправні дії, передбачав, що в результаті таких дій настане смерть потерпілого, і бажав або свідомо допускав настання таких наслідків.

При цьому необхідно наголосити, що за відсутності доказів, які б свідчили про те, що винна особа передбачала та бажала настання смерті потерпілого від своїх дій, вона повинна нести відповідальність за настання фактичних наслідків цих дій.

Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 роз`яснено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст.121 КК) суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Отже, питання про умисел слід вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Форма вини як елемент суб`єктивної сторони злочину з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, ст. 17, п. 2 ч.1 ст. 91 КПК України підлягає доведенню згідно із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст.115 КК України орган досудового розслідування виходив із того, що обвинувачена на грунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, маючі на меті заподіяння смерті ОСОБА_8 , за допомогою ножа, який тримала у правій руці, нанесла один удар в область живота ОСОБА_8 від якого останній помер.

В судовому засіданні прокурор наголошував на тому, що ОСОБА_7 усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки, і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, тобто діяла з непрямим умислом на вбивство. Обгрунтовуючи свою позицію посилався на те, що обвинувачена обрала знаряддя злочину - ніж, який має загальну довжину 292мм з яких 188мм лезо, завдала удару із значною силою у важливий орган - живіт та усвідомлюючи завдане тілесне ушкодження не намагалася вжити заходів для надання допомоги.

Під час розгляду кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена та потерпілий тривалий час, близько 12 років, проживали разом однією родиною, як вказує потерпіла ОСОБА_5 , останні часто вживали разом алкогольні напої та між ними іноді виникали сварки та бійки, але потім вони мирилися. Обвинувачена вказувала, що між нею та ОСОБА_8 іноді, під час вживання алкогольних напоїв, виникали сварки, але оцінює їхнє спільне життя як добре.

Судом також установлено, що ввечері 13.08.2024 обвинувачена разом із ОСОБА_8 за місцем проживання вживали алкогольні напої. Через деякий час між ними виникла сварка, з приводу чого обвинувачена не пам`ятає.

Безпосередніх свідків подій, що відбувалися ввечері 13.08.2024 між обвинуваченою та ОСОБА_8 не було.

Як вказувала обвинувачена в ході проведення слідчого експерименту та під час судового розгляду, спочатку між нею та ОСОБА_8 була словесна сварка, не більше 5 хв, а потім ОСОБА_8 завдав їй удари ладонею руки по обличчю, не менше двох разів. В цей час ОСОБА_7 сиділа наприсідки та палила цигарку, а ОСОБА_8 стояв над нею. Намір вдарити ОСОБА_8 у неї виник раптово, бо вона хотіла його налякати, щоб той припинив її кривдити. Тоді ОСОБА_7 намацала рукою кухонний ніж, який лежав біля неї на підлозі та завдала удару рукою у бік потерпілого один раз в область живота, заподіявши таким чином одне проникаюче колото-різане поранення по черевній стінці. Після цього вона кинула ніж на підлогу та підвелася.

Пояснення обвинуваченої, які надані нею в судовому засіданні та під час досудового розслідування не змінювалися та прокурором не спростовані.

Також покази обвинуваченої узгоджуються з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 638-б від 30.09.2024 згідно якого покази отримані в ході проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_7 стосовно обставин ножового поранення ОСОБА_8 загалом не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 в частині характеру, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень.

При цьому, слід зазначити, що обвинувачена після нанесення потерпілому одного удару ножем бачила та усвідомлювала, що потерпілий залишився живим, перебував у свідомості, обвинувачена інших тілесних ушкоджень після цього не наносила та взагалі не вчиняла будь-яких дій, щоб спричинити потерпілому смерть чи інші тілесні ушкодження. При цьому вона запитала у ОСОБА_8 чи треба викликати швидку допомогу, на що ОСОБА_8 відмовився та тримаючи рукою рану ліг на ліжко, що однозначно доводить відсутність умислу (прямого чи непрямого) обвинуваченої на умисне вбивство потерпілого.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 638 причиною смерті є гостра крововтрата, яка розвинулась при сліпому проникаючому пораненні тулубу з ушкодженням внутрішніх органів, згідно висновку судово-медичної експертизи № 638-а ОСОБА_8 після отриманих тілесних ушкоджень міг виконувати які-небудь самостійні дії (пересуватися і т.п.), а відповідно до висновку експерта № 638-в від 16.10.2024 після отриманих тілесних ушкоджень першої групи ОСОБА_8 міг жити проміжок часу, що обраховується хвилинами, тобто від 2 до 59 хвилин.

З наведеного слідує, що смерть ОСОБА_8 настала не одразу після нанесення йому удару ножем обвинуваченою, оскільки, як встановлено в судовому засіданні обвинувачена та ОСОБА_8 лягли спати і в цей час ОСОБА_8 був живий.

При цьому обвинувачена не була позбавлена можливості довести злочин до кінця, але не вчинила у подальшому відносно потерпілого будь-яких протиправних дій, направлених саме на вбивство останнього.

Така поведінка обвинуваченої після вчинення злочину і її суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій вказує на те, що вона не мала реального наміру заподіяти смерть потерпілому, оскільки вже вчинила всі необхідні дії, які залежали від її волі, що свідчить про відсутність у неї умислу саме на вбивство.

Тобто обвинувачена об`єктивно усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала можливість настання наслідків у виді завдання будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, окрім того, яке б могло потягнути за собою смерть потерпілого. Отже, обвинувачена діяла із неконкретизованим (невизначеним) умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, а до настання смерті потерпілого від таких ушкоджень ставилася необережно.

Враховуючи сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, поведінку обвинуваченої і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, спосіб, знаряддя злочину (ніж), кількість тілесних ушкоджень (один удар), локалізацію тілесних ушкоджень (живіт), припинення протиправних дій після досягнення мети у вигляді спричинення тілесного ушкодження, за відсутності перешкод для їх продовження суд вважає, що будь-яких належних доказів, які б дозволили встановити наявність у обвинуваченої прямого чи непрямого умислу саме на вбивство ОСОБА_8 , стороною обвинувачення не надано.

При цьому розмір знаряддя злочину та розмір раньового каналу, а також не надання обвинуваченою медичної допомоги, в даному випадку не є вирішальними факторами, які визначають направленість її умислу.

Отже, спрямованість умислу обвинуваченої ОСОБА_7 у даному випадку, за встановлених судом обставин, було саме на спричинення тілесного ушкодження, а не вбивства ОСОБА_8 .

Частиною 3 ст.337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст.62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.90р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Таким чином суд, ураховуючи вищевикладене, кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст.121 КК України, а саме нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченій, відповідно до ст.66 КК України, є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченій, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винна перебувала у близьких відносинах та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Дані обставини підтверджені в ході судового розгляду показами свідків та визнання даних обставин самою обвинуваченою.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка просила призначити покарання у відповідності із законом.

Суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення та перевиховання обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень є необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України та відбуття його в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України судом не встановлено, оскільки відсутні будь-які обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Цивільний позов не заявлявся. Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.

На підставі зазначеного та керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14.08.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 1514 грн 56 коп та в розмірі 2271 грн 84 коп, а всього 3786 грн 40 коп

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2024 на вилучені речі під час проведеного 14.08.2024 обшуку, а саме на: змив плями РБК та контроль до нього з дерев`яної підлоги веранди; змив плями РБК та контроль до нього з дерев`яної підлоги кімнати; ніж довжиною 293 мм, з полімерним руків`ям прозорого кольору, на лезі якого виявлено РБК; ніж поміщений до картонної коробки, в подальшому заклеєну скотчем «Національна поліція України», опечатану биркою та опломбованою пломбою № NPP 0275375; виріз із покривала червоного кольору зі слідами РБК; виріз із покривала голубого кольору зі слідами РБК; ніж із руків`ям чорного кольору, довжиною 237 мм; три сліди папілярних узорів пальців рук, виявлені на скляній пляшці об`ємом 0,5 л. з етикеткою «Пшенична»; мікрочастки з обох долонь трупа ОСОБА_8 , вилучені за допомогою двох окремих відрізків світлої дактилоплівки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15.08.2024 на речі, виявлені під час проведеного особистого обшуку ОСОБА_7 , а саме: жіночі труси чорного кольору; мобільний телефон марки VIAAN IMEI1 НОМЕР_2 . IMEI2 НОМЕР_3 із сім-картою з номером НОМЕР_4 .

Речові докази:

-мобільний телефон марки VIAAN IMEI1 НОМЕР_2 . IMEI2 НОМЕР_3 із сім-картою з номером НОМЕР_4 , переданий на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути ОСОБА_7

-жіночі труси чорного кольору, які передані на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-зразок крові на марлі ОСОБА_7 та контроль марлі, що передані на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-виріз із покривала червоного кольору зі слідами РБК, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-виріз із покривала голубого кольору зі слідами РБК, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-змив з дерев?яної підлоги кімнати та контрольний змив до нього, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-змив з дерев?яної підлоги веранди та контрольний змив до нього, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-зрізи із нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_8 та зрізи із нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_7 ; мікрочастки з обох долонь трупа ОСОБА_8 , вилучені за допомогою двох окремих відрізків світлої дактилоплівки, які передані на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-аркуш паперу А4 на який наклеєні три відрізки прозорої стрічки разом із первинною упаковкою, який переданий на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-ніж довжиною 293 мм з полімерним руків`ям прозорого кольору, на лезі якого виявлено РБК; ніж із руків`ям чорного кольору довжиною 237 мм; три сліди папілярних узорів пальців рук; мікрочастки з обох долонь трупа ОСОБА_8 ; залишки ниточки стерильної марлі з нанесенням на них частиною витяжок та осаду, контролі до них в паперовому конверті, які передані на зберігання до кімнати речових доказів СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення, а обвинуваченою - із моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1