КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6940/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника - ОСОБА_7 ,

власника майна - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2024 року задоволено частково клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0001052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене 23.09.2024 року під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та у якому фактично проживає ОСОБА_8 , а саме:

- роздруківки переписки щодо візового оформлення особи іноземця;

- аркуш з чорновими записами ручкою барвником чорного та синього кольору із зазначенням дат та сум грошових коштів, рахунків фактур щодо надання медичних послуг клінікою ВО «Київський міжнародний університет» на 9 (дев`яти) аркушах;

- мобільний телефон ОСОБА_8 марки Iphone, imei: НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просив ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

Подана апеляційна скарга відповідно до штрих-коду, що міститься на конверті 08.10.2024 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду вищевказаного клопотання в суді першої інстанції.

При розгляді клопотання про арешт майна прокурор не був присутній у зв`яку з перебуванням в Київському апеляційному суді про, що було надіслано клопотання про перенесення, яке судом було проігноровано. Сторона обвинувачення була позбавлена можливості доповнити вказане клопотання.

Доходи ОСОБА_8 не відповідають вилученому майну, оскільки, дохід останнього за 2024 рік склав 157 тис. грн. Разом з тим, 24.09.2024 року зареєстровано кримінальне провадження за фактом погрози вбивством щодо працівника правоохоронного органу ОСОБА_8 під час проведення обшуку.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення представника та власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001052 від 13.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що відповідно до наказу ПВНЗ Київського медичного університету УАНМ №270-к від 02.03.2015 ОСОБА_10 призначено на посаду радника президента з міжнародних зв`язків.

Перебуваючи на посаді радника президента з міжнародних зв`язків Київського медичного університету, ОСОБА_10 , який є службовою особою, в силу наявного досвіду роботи достовірно знав та розумів, вимоги статей 3 та 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-УІІ, про те що посадовим та службовим особам, заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Так, 31.07.2024 року, приблизно о 10 год. 00 хв., у ОСОБА_10 , перебуваючи в кабінеті №321-В, на своєму робочому місті, в приміщенні Київського медичного університету, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 2, маючи зв`язки та дружні відносини з службовими особами Київського міжнародного університету, усвідомлюючи можливість вирішувати питання різного характеру з останніми, під час зустрічі з ОСОБА_11 , виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та невстановленої досудовим розслідуванням службової особи Київського міжнародного університету за надання документів, які надають підстави для законного перебування на території України, іноземців ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом фіктивного їх влаштування до вказаного закладу освіти, через надання запрошення на навчання та в подальшому отримання студентської посвідки терміном на 4-5 років, що надасть змогу вказаним студентам безперешкодно перетинати кордон України, без фактичного відвідування навчального закладу та складання підсумкових іспитів.

В подальшому, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу з невстановленою службовою особою Київського міжнародного університету, перебуваючи у вказаному кабінеті, в цей же день та час, ОСОБА_10 , висунув ОСОБА_11 вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США за вирішення питання щодо надання документів, які надають підстави для законного перебування на території України, іноземців ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом фіктивного їх влаштування до вказаного закладу освіти, через надання запрошення на навчання та в подальшому отримання студентської посвідки терміном на 4-5 років, що надасть змогу вказаним студентам безперешкодно перетинати кордон України, без фактичного відвідування навчального закладу та складання підсумкових іспитів останніми.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу з невстановленою службовою особою Київського міжнародного університету, спрямованого на вимагання грошових коштів ОСОБА_10 , будучи службовою особою, діючи умисно, маючи на меті незаконне спільне збагачення, 26.08.2024 року близько 18 год. 02 хв., за адресою: м. Київ, вул. Анни Ахматової, 49 провів зустріч з ОСОБА_11 , під час якої ОСОБА_10 отримав від останнього грошові кошти готівкою загальною сумою 41000 гривень в якості завдатку, що становлять неправомірну вигоду за надання документів, які надають підстави для законного перебування на території України, іноземців ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом фіктивного їх влаштування до вказаного закладу освіти, через надання запрошення на навчання та в подальшому отримання студентської посвідки терміном на 4-5 років, що надасть змогу вказаним студентам безперешкодно перетинати кордон України, без фактичного відвідування навчального закладу та складання підсумкових іспитів останніми.

В подальшому, на реалізацію свого спільного злочинного умислу з невстановленою службовою особою Київського міжнародного університету до кінця, ОСОБА_10 23.09.2024 року перебуваючи в кав`ярні за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 2, зустрівся з ОСОБА_11 де, від останнього, одержав решту грошових коштів, в загальній сумі 33000 грн., що становлять неправомірну вигоду за надання запрошення на навчання та в подальшому отримання студентської посвідки терміном на 4-5 років, що надасть змогу вказаним студентам безперешкодно перетинати кордон України, без фактичного відвідування навчального закладу та складання підсумкових іспитів останніми.

Враховуючи викладене, ОСОБА_10 виконав всі необхідні дії, спрямовані на виконання спільного злочинного умислу та одержав неправомірну вигоду для себе та невстановленої службової особи Київського міжнародного університету в загальній сумі 74000 грн.

Крім того зазначено, що за адресою: м. Київ, вул. Верховинна 65 безпосередньо проживає президент Київського міжнародного університету ОСОБА_8 .

З урахуванням невідкладного випадку - врятування майна, виявлення та вилучення речей (предметів), які можуть містити в собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення до постановлення ухвали слідчого судді відбулося проникнення до приміщення будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та у якому фактично проживає ОСОБА_8 , та проведено невідкладний обшук з метою виявлення та вилучення предметів, що мають значення для досудового розслідування, а саме: роздруківки переписки щодо візового оформлення особи іноземця, аркуш з чорновими записами ручкою барвником чорного та синього кольору із зазначенням дат та сум грошових коштів, рахунків фактур щодо надання медичних послуг клінікою ВО "Київський міжнародний університет" на 9 аркушах, грошові кошти у іноземній валюті купюрами номіналом по 50 Євро у кількості 5100 шт. та купюрами номіналом 200 Євро у кількості 300 штук на загальну суму 315 000 Євро та у національній валюті купюрами номіналом 500 грн. у кількості 300 шт., 200 грн. у кількості 300 шт., 100 грн. у кількості 300 шт., на загальну суму 240 000 грн., мобільного телефону ОСОБА_8 Iphone (Хачатур), imei: НОМЕР_1 , захищений паролем 3121, який містить месенджери та зокрема переписку з абонентом « ОСОБА_14 », предмет схожий на вогнепальну зброю з маркуванням АКММП-УОС 1970 КІПР3342, один магазин до неї та 25 предметів схожих на патрони з маркуванням bxn81.

Слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві винесено постанову про визнання вищевказаних вилучених документів та речей речовим доказом.

24.09.2024 року прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Подільського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке було вилучене 23.09.2024 року під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та у якому фактично проживає ОСОБА_8 , а саме: роздруківки переписки щодо візового оформлення особи іноземця, аркуш з чорновими записами ручкою барвником чорного та синього кольору із зазначенням дат та сум грошових коштів, рахунків фактур щодо надання медичних послуг клінікою ВО «Київський міжнародний університет» на 9 (дев`яти) аркушах, мобільний телефон ОСОБА_8 марки Iphone, imei: НОМЕР_1 , грошові кошти у іноземній валюті купюрами номіналом по 50 Євро у кількості 5100 шт. та купюрами номіналом 200 Євро у кількості 300 шт. на загальну суму 315 000 Євро та у національній валюті купюрами номіналом 500 грн. у кількості 300 шт., 200 грн. у кількості 300 шт., 100 грн. у кількості 300 шт., на загальну суму 240 000 грн., предмет схожий на вогнепальну зброю з маркуванням АКММП-УОС 1970 КІПР3342, один магазин до неї та 25 предметів схожих на патрони з маркуванням bxn81.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2024 року задоволено частково клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0001052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене 23.09.2024 року під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та у якому фактично проживає ОСОБА_8 , а саме:

- роздруківки переписки щодо візового оформлення особи іноземця;

- аркуш з чорновими записами ручкою барвником чорного та синього кольору із зазначенням дат та сум грошових коштів, рахунків фактур щодо надання медичних послуг клінікою ВО «Київський міжнародний університет» на 9 (дев`яти) аркушах;

- мобільний телефон ОСОБА_8 марки Iphone, imei: НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання відмовлено.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Слідчий суддя, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, а саме: роздруківки переписки щодо візового оформлення особи іноземця, аркуш з чорновими записами ручкою барвником чорного та синього кольору із зазначенням дат та сум грошових коштів, рахунків фактур щодо надання медичних послуг клінікою ВО «Київський міжнародний університет» на 9 (дев`яти) аркушах, мобільний телефон ОСОБА_8 марки Iphone, imei: НОМЕР_1 , оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо того, що вищевказане майно може містити в собі відомості, які можуть бути використані для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна буде відповідати завданням кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, буде пропорційним, розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що прокурором у клопотанні не було доведено існування обставини, передбачених п. 11 ст. 170 КПК України, а саме, що незастосування арешту майна в частині якого відмовив слідчий суддя.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Отже, з матеріалів кримінального провадження не вбачається правових підстав для накладення арешту на все вилучене майно.

Таким чином, слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, діяв законно, а істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0001052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене 23.09.2024 року під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 та у якому фактично проживає ОСОБА_8 , а саме:

- роздруківки переписки щодо візового оформлення особи іноземця;

- аркуш з чорновими записами ручкою барвником чорного та синього кольору із зазначенням дат та сум грошових коштів, рахунків фактур щодо надання медичних послуг клінікою ВО «Київський міжнародний університет» на 9 (дев`яти) аркушах;

- мобільний телефон ОСОБА_8 марки Iphone, imei: НОМЕР_1 . В іншій частині клопотання відмовлено, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3