УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2024 року, якою задоволено подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відносно засудженого ОСОБА_6 та звільнено останнього від покарання у відповідності до ч.2 ст.74 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від з 17.10.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, без застосування ст. 70 КК України.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено. ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного на підставі вироку Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року за епізодами, що кваліфіковані за ч.1, ч.2 ст.185 КК України, та від покарання призначеного на підставі вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022 року, згідно із ч.2 ст.74 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням Закону про кримінальну відповідальність.

Вказує, що судом не досліджено наявність або відсутність правових підстав для звільнення від покарання за злочин, вчинений ОСОБА_6 до постановлення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022 року, оскільки вказаним вироком був врахований вирок Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року та відповідно до положень ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022 року, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року, яким ОСОБА_6 окрім іншого, засуджено ще й за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яка не декриміналізована, до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання начальника ДУ «Вознесенська ВК 72» в якому останній просить суд звільнити засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене ним правопорушення, згідно із ч.2 ст.74 КК України.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2024 року подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено. ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного на підставі вироку Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року за епізодами, що кваліфіковані за ч.1, ч.2 ст.185 КК України, та від покарання призначеного на підставі вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022 року, згідно із ч.2 ст.74 КК України.

Задовольняючи подання та звільняючи засудженого від призначеного йому покарання, суд посилаючись на вимоги Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, вказав, що за епізодами таємного викрадення чужого майна згідно із вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року за ч.1, ч.2 ст.185 КК України вартість викраденого засудженим майна в 2019 році та згідно із вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022 року вартість викраденого ОСОБА_6 майна в 2020 році не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожним із епізодів протиправної діяльності і оскільки законодавець декриміналізував діяння, за яке засуджений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, подання ВК 72 підлягає задоволенню.

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

12Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив ухвалу суду скасувати, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі вищезазначеної норми та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п. 13 ст. 537 КПК України, адміністрація ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» звернулась до суду з поданням щодо звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2024 року подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено. ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного на підставі вироку Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 року за епізодами, що кваліфіковані за ч.1, ч.2 ст.185 КК України, та від покарання призначеного на підставі вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022 року, згідно із ч.2 ст.74 КК України.

Як зазначено судом в оскаржуваній ухвалі, Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ця сума в 2019 та 2020 році становила 1921 грн., та 2102 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169 .1.1 пункту 169 .1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Приймаючи вказане рішення суд констатував, що вартість викраденого засудженим ОСОБА_6 майна за кожним із епізодів в 2019 та 2020 році за ст. 185 КК України становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, під час постановлення вказаної ухвали, судом допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки не надано правової оцінки та не досліджено в судовому засіданні наявність або

відсутність правових підстав для звільнення від покарання за кримінальними

правопорушеннями, вчиненими ОСОБА_6 до постановлення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022, оскільки вказаним вироком був врахований вирок Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 та, відповідно до положень ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019, яким ОСОБА_6 , окрім іншого, засуджено ще й за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яка не декриміналізована, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, а тому ОСОБА_6 не може бути звільненим від відбування цього покарання.

Відтак, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.10.2024, щодо засудженого ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відносно засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від з 17.10.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Самбірського районного суду Львівської області від 14.06.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді