У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 вчинити певні дії.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 , оскільки скарга подана на бездіяльність прокурора без конкретизації та без зазначення будь яких рішень, дій або бездіяльності прокурора, що визначені ст. 303 КПК України.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за її скаргою.

Вважає, що прокурор Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 не вчиняє жодних дій по захисту її прав, як потерпілої від шахрайства.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва, дійшла висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за цією скаргою.

Рішення слідча суддя обґрунтувала тим, що скарга подана ОСОБА_5 не конкретизована та не містить будь яких рішень, дій або бездіяльності прокурора, що визначені ст. 303 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, у пунктах 1-8 ч.1ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зазначені у ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Бездіяльність пов`язана із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний здійснити, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.

Із змісту скарги поданої ОСОБА_5 до суду першої інстанції вбачається, що скаржниця просить слідчого суддю «притягнути за бездіяльність прокурора ОСОБА_6 , щоб остання надала можливість почати розгляд справи кримінального провадження №0001451 і притягнути до відповідальності за злочин ОСОБА_7 , щоб той повернув їй гроші у сумі 534 866 грн., які шахрайськими діями та за допомогою фальсифікованих документів привласнив їх ".

Отже, ОСОБА_5 в поданій скарзі лише описала в загальному виді ту бездіяльність, яку на її думку вчиняє прокурор.

Тобто, апелянт в даному випадку не оскаржує бездіяльність пов`язану із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.

Тому, враховуючи, що скарга ОСОБА_5 не конкретизована, містить лише загальний опис бездіяльності прокурора та не містить будь-яких посилань на жодне з рішень, дій або бездіяльності, які визначені ст. 303 КПК України, є вірним висновок слідчого судді, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 4 статті 304 КПК України.

З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст. ст. 303, 306-307 КПК України, є законним і обґрунтованим, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді