СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/835/25
ун. № 759/2635/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні №0002002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2023 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, яка офіційно не працює, неодружена, має неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні №0002002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2023 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що Управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 від 31.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (далі - Закон України від 15.02.1995 № 60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Частиною другою ст. 12 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 13 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР встановлено, що на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Згідно з Таблицею № 2, списком № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, «PVP»віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Відповідно до Таблиці 2 списку № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2010 № 188 великі розміри для особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP»становлять від 1,5 до 15 грам, а особливо великі понад 15 грам.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вирішила здійснити незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» в особливо великому розмірі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, всупереч вимог вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, за невстановлених обставин незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», загальна маса якої в ході досудового розслідування не встановлена, але маса зразку якої складає 50,5 г, після чого почала незаконно зберігати її при собі з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи при собі зазначену особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP» загальна маса якої в ході досудового розслідування не встановлена, але маса зразку якої складає 50,5 г, перемістила її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігала з метою збуту і надалі.

У подальшому 15.10.2024, співробітниками правоохоронного органу під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено наведену порошкоподібну речовину, загальна маса якої в ході досудового розслідування не встановлена, але маса зразку якої, що містить особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», складає 50,5 г, яку ОСОБА_4 незаконно зберігала з метою збуту.

15.10.2024 ОСОБА_4 затримано та в порядку ст. ст. 276-278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2024 відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.12.2024 без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.12.2024 підозрюваній ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06.02.2025 без визначення розміру застави.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком експерта №СЕ-19-24/64477-НЗПРАП від 15.10.2024 відповідно до якої речовина є особливо небезпечною, обіг якої заборонено - PVP масою 50,5 г.; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Сторона обвинувачення вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів її вини у вчиненні вказаного злочину та невідворотності настання покарання у разі доведення вини сторона обвинувачення обґрунтовано припускає що підозрювана в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання. Крім того, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована, не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрювана може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

-ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_4 та іншими причетними особами відбувалось за допомогою мобільних телефонів та систем обміну миттєвими повідомленнями - месенджерів, тому ОСОБА_4 як особа, що на думку органу досудового розслідування незаконно виготовляла, зберігала з метою збуту, а також збувала особливо небепезпечні психотропні речовини, в особливо великих розмірах володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в месенджері «Telegram», перебуваючи на волі може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

-ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема підозрювана може попередити інших невстановлених на даний час співучасників про факт викриття їх спільної злочинної діяльності, а також створити штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

-ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрювана може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, а отже сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток.

На даний час зазначені вище ризики, не зменшились, а отже інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не представилося можливим та потребує додаткового строку, оскільки результати процесуальних дій, які планується провести в рамках досудового розслідування, мають суттєве значення для кримінального провадження, тобто для забезпечення повного та неупередженого розслідування, а також для виконання основного завдання кримінального провадження, що визначене ст. 2 КПК України, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2024 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 18.04.2025.

У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваної є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив строк запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою продовжити на 60 днів, без визначення розміру застави, вказуючи, що передбачені ст. 177 КПК України, ризики на даний час не зникли та продовжують існувати.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , позицію якого підтримав підозрювана ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або у разі задоволення клопотання визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. При цьому, захисник зазначає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_4 , є необґрунтованою, ризики, які зазначені прокурором у судовому засіданні, також є надуманими, необґрунтованими та не доведеними.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 від 31.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України.

Як вбачається з додатків, долучених до клопотання, 15.10.2024 ОСОБА_4 затримано та в порядку ст. ст. 276-278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2024 відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.12.2024 без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2024 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 18.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.12.2024 підозрюваній ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06.02.2025 без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчою суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком експерта №СЕ-19-24/64477-НЗПРАП від 15.10.2024 відповідно до якої речовина є особливо небезпечною, обіг якої заборонено - PVP масою 50,5 г.; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації її дій, належність та допустимість доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 307 КК України. При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про існування, передбачених кримінальним процесуальним законом, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність продовження попереднього ув`язнення особи є ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та в подальшому від суду, знищення, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється.

За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, не є виправданням продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальному правопорушенні.

Також слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , а саме те, що вона неодружена, не працює, має неповнолітню дитину, раніше не судима, має вищу освіту, має постійне місце реєстрації та проживання.

Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення особливо тяжкого злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання її винуватою, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваної під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_4 не виключає можливість перебування її під вартою в умовах слідчого ізолятора.

Крім того, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 квітня 2025 року включно та утримувати її в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити06 лютого 2025 року о 15 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1