Справа № 686/7394/25
Провадження № 1-кс/686/2938/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Шепетівка Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , в цивільному шлюбі, на утримані неповнолітня та малолітня доньки, з вищою освітою, непрацюючого, не судимого,

у кримінальному провадженні №0000412 від 04.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

встановив:

22 березня 2025 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено Прокурор Хмельницької

спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, який є тяжким злочином, та існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального провадження.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до ст. 2 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», - державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, активної протидії агресії у кіберпросторі, а також інших завдань відповідно до закону.

Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України спрямовує свою діяльність на забезпечення національної безпеки України від зовнішніх і внутрішніх загроз та є складовою сектору безпеки і оборони України.

Статтею 3 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» передбачено, що основними завданнями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є: формування та реалізація державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах (далі - інформаційно-комунікаційні системи) і на об`єктах інформаційної діяльності, а також у сферах використання державних інформаційних ресурсів у частині захисту інформації, протидії технічним розвідкам, функціонування, безпеки та розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, активної протидії агресії у кіберпросторі; участь у формуванні та реалізації державної політики у сферах електронного документообігу в інформаційно-комунікаційних системах, в яких обробляються службова інформація та державна таємниця (в частині захисту інформації державних органів та органів місцевого самоврядування), захисту критичної інформаційної інфраструктури; забезпечення у встановленому порядку та в межах компетенції діяльності суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом; реалізація державної політики щодо захисту критичної технологічної інформації, кіберзахисту об`єктів критичної інформаційної інфраструктури, здійснення державного контролю в цих сферах; визначення вимог до захисту критичної технологічної інформації, формування загальних вимог до кіберзахисту об`єктів критичної інфраструктури, ведення переліку об`єктів критичної інформаційної інфраструктури, здійснення заходів щодо його оновлення та актуалізації; здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації, електронних довірчих послуг, захисту критичної інформаційної інфраструктури; створення та забезпечення функціонування системи активної протидії агресії у кіберпросторі; створення та забезпечення функціонування Центру активної протидії агресії у кіберпросторі; виконання інших завдань, передбачених законодавством у сфері забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту.

Згідно статті 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», - до особового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України належать військовослужбовці, державні службовці та інші працівники.

Трудові відносини державних службовців та інших працівників Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України регулюються законодавством про працю і державну службу.

Розпорядженням Кабінету міністрів України № 705-р від 08.07.2015 утворено казенне підприємство «Укрспецзв`язок» (далі КП «Укрспецзв`язок») з віднесенням його до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Установчими документами КП «Укрспецзв`язок» передбачено, що воно є державним підприємством, заснованим на державній власності. Головною ціллю діяльності КП «Укрспецзв`язок» є забезпечення функціонування вузлів зв`язку спеціального призначення (далі ВЗСП), системи міжвідомчого телефонного зв`язку (СМТЗ) та інших мереж (систем, комплексів).

КП «Укрспецзв`язок» у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Постановами Верховної Ради України, наказами Уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також Статутом.

Метою діяльності підприємства є забезпечення функціонування мережі ВЗСП у мирний час, в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану для надання органам державної влади електронних комунікаційних послуг з використанням мереж фіксованого, мобільного та радіозв`язку, забезпечення інтересів обороноздатності та безпеки держави.

У відповідності до вимог трудового законодавства, прийом на роботу здійснює посадова особа відповідного підприємства.

Вимогами п. п. «а» ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного підприємства, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У зв`язку із вищевказаним, на підставі вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України, посадова особа юридичної особи публічного права (КП «Укрспецзв`язок») є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Натомість, ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, вирішив незаконно збагатитися шляхом отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за здійснення ним впливу на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», щодо прийняття рішення про працевлаштування з подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України, вчинивши умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 14 березня 2025 року, близько 17 год 27 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч АЗК «ASLAN», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Миру, 7, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою на даний час особою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час зустрічі із раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , висловив останньому вимогу про передачу неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 12000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 498324 гривні, за вплив на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», під час прийняття ними рішення про працевлаштування ОСОБА_8 до відповідного підприємства із подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України, зазначивши, що грошові кошти потрібно підготувати в найкоротший термін до 20.03.2025, на що ОСОБА_8 вимушено погодився.

В подальшому, 20 березня 2025 року, близько 14 год 15 хв, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи на території АЗК «ASLAN», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Миру, 7, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою на даний час особою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час зустрічі із ОСОБА_8 , одержав від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 12000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 498876 гривні, за вплив на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок», під час прийняття ними рішення про працевлаштування ОСОБА_8 до відповідного підприємства із подальшим забезпеченням бронювання від призову за мобілізацією до Збройних Сил України, після чого був затриманий працівниками поліції.

Своїми діями, що виразилися в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному із вимаганням такої вигоди, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

20.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України (якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення).

21.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного правопорушення надано до клопотання наступні докази, зібрані під час досудового розслідування:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив про обставини вимагання ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 12000 доларів США, за здійсненням ним впливу на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок»;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.03.2025;

- протоколом особистого обшуку особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.03.2025;

- протоколом про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи;

- протоколом огляду місця події, від 20.03.2025, яким зафіксовано грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, які ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 , за здійсненням ним впливу на посадових осіб юридичної особи публічного права КП «Укрспецзв`язок»;

- протоколом обшуку автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», 2016 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, а тому, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у разі доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 2 ст. 178 КПК України враховується при обрані запобіжного заходу, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та позицію Європейського суду з прав людини, який вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78), а тому слідчий суддя приходить до висновку за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 242 240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 15 травня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, іншими особами, які мають відношення до даного провадження;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у м. Хмельницькому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 15 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1