ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/634/25 Справа № 183/2122/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносільське Кіровського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, з середньою професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді стрільця, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 травня 2025 року без визначенням розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кзлочину підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від семи до десяти років та існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, із наданих слідчим довідки від 05 березня 2025 року № 848, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2024 року № 516, орієнтування ГУНП в Донецькій області (СЗЧ УДЗ без зброї) вбачається, що солдат ОСОБА_7 оголошений у розшук, що вказує на переховування підозрюваного та спростовує твердження сторони захисту про небажання підозрюваного ухилятися від досудового розслідування, бажання продовжувати службу.

Вказує, що з наданих стороною захисту доказів ОСОБА_7 перебував на лікуванні у м. Самар, загалом, у період з 12 серпня 2024 року до 23 серпня 2024 року. 23 серпня 2024 року лікування у відділенні закінчив з поліпшенням виписаний для проходження ВЛК для вирішення питання про надання відпустки на 30 календарних днів. У той час як кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється, за даними обвинувачення вчинене у м. Самар 04 березня 2025 року, тобто у строк, більший за 6 місяців.

Також зазначає, що підозрюваний, будучи військовослужбовцем, може як у спосіб погроз так і реально незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків за провадженням, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь яких інших додаткових показів

Також вказує, що доведеним є ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального провадження, беручи до уваги, що згідно з витягом УІАП ГУНП в Дніпропетровській області від 05 березня 2025 року, довідки про звільнення серії ДНП № 14063, ОСОБА_7 раніше засуджений, в тому числі за ч. 4 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 05 липня 2024 року умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом під час проведення мобілізації та дії воєнного стану.

Посилається на те, що ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтовані з огляду на обставини підозри.

Зазначає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, застосування до підозрюваного тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній та неможливість забезпечити запобіганню встановленим ризикам застосуванням більш м`якими запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту чи застави, особистого зобов`язання, які не забезпечать запобіганню визнаним ризикам, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказує, що враховує докази знаходження підозрюваного на лікуванні, однак ураховує також і результати лікування, докази якого надано стороною захисту та які не свідчать про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Проживання підозрюваного з особою, яка має інвалідність за однією адресою не вказує на утримання її підозрюваним. Крім того, наявність пенсійного посвідчення ОСОБА_9 вказує на надання їй державою такого утримання.

Також зазначає, що оскільки в обставини підозри, з урахуванням поданих слідчим доказів на її підтвердження, стороною обвинувачення покладено погроза підозрюваним насильством потерпілій, з урахуванням даних, що характеризують підозрюваного, недоцільним є застосовувати альтернативний запобіжний захід.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, розглянути можливість визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ризики є недоведеними, ОСОБА_7 має постійне місце проживання за якою проживає зі своєю цивільною дружиною, яка є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи і має ряд хронічних захворювань, потребує постійної допомоги, має бажання продовжити військову службу.

Зазначає, що в слідчим не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала слідчого судді в повій мірі відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, відомостей про його особу, стан здоровя, міцність соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише таких запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4