Справа № 405/8348/24
провадження № 1-кс/405/376/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обіймаючого посаду голови позаштатної гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 29.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав, вказав на існування ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання слідчого мотивуючи це тим, що: заявлені ризики є необґрунтованими та заперечує їх наявність; підозру вважає необґрунтованою та не вбачає підстав взагалі для застосування до ОСОБА_5 будь-якого запобіжного заходу; його підзахисний є внутрішньо-переміщеною особою, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, до адміністративно чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Підозрюваний підтримав захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення захисника, з якими погодився підозрюваний, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 29.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 за ч. 3 ст. 368 КК України.

08.02.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до якої, у липні 2024 року у зв`язку з негативними змінами у стані здоров`я старший солдат ОСОБА_8 військовослужбовець за призовом під час мобілізації у лавах Збройних Сил України, який перебуває на посаді водія автомобільного вводу підвозу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 - та окрема бригада армійської авіації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » СВ ЗСУ, ппд. с. Чорнобаївка Херсонської області) відправився у відпустку. В подальшому, 05 вересня 2024 року отримав направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеню придатності до військової служби. ОСОБА_8 отримав направлення на медичний огляд до в/ч НОМЕР_1 при якій створено позаштатну постійно діючу гарнізонну військово-лікарську комісію (ппд АДРЕСА_3 , птд. м. Кропивницький, вул. Героїв - земляків ( АДРЕСА_4 ) та розпочав проходити обстеження.

В ході обстеження ОСОБА_8 звертався до медичних працівників залучених до роботи гарнізонної ВЛК КНП «КОЛ КОР», робочі кабінети яких розташовані у корпусі №6 КНП «КОЛ КОР» за адресою АДРЕСА_5 , в тому числі до ОСОБА_5 , який перебував на посаді голови позаштатної гарнізонної військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно 02.12.2024 (більш точної дати та часу не встановлено), перебуваючи у службовому кабінеті, що розташований в корпусі №6 КНП «Кіровоградської обласної лікарні Кіровоградської обласної ради за адресою: просп. Університетський 2/5, м. Кропивницький Кіровоградської області, під час спілкування із старшим солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовцем за призовом під час мобілізації у лавах Збройних Сил України, який перебуває на посаді водія автомобільного взводу підвозу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , та який мав бажання отримати документ, що визначає його непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, повідомив останньому, що в силу своїх службових повноважень має можливість, складе і підпише відповідну довідку військово-лікарської комісії за умови надання неправомірної вигоди.

Також в разі необхідності ОСОБА_5 з використанням наданого йому службового становища надасть вказівку на підписання відповідної довідки на ім`я ОСОБА_8 підлеглому працівнику - ОСОБА_9 , який перебуває на посаді заступника голови позаштатної гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, 10.12.2024 (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи у службовому кабінеті, що розташований в корпусі №6 КНП «Кіровоградської обласної лікарні Кіровоградської обласної ради за адресою: просп. Університетський 2/5, м. Кропивницький Кіровоградської області, діючи за попередньою змовою з невстановленою службовою особою, яка залучена до роботи позаштатної постійно діючої гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 на базі КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» прийняв від останньої пропозицію на отримання неправомірної вигоди від військовослужбовця ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів за прийняття рішень, що входять до його повноважень.

У подальшому, після проходження ОСОБА_8 необхідних медичних оглядів за направленням лікарів військово-лікарської комісії 11.12.2024 близько 11 години прибув до позаштатної гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , що розташована в корпусі №6 КНП «Кіровоградської обласної лікарні Кіровоградської обласної ради» за адресою м. Кропивницький, просп. Університетський 2/5, де отримав довідку військово-лікарської комісії № 5072 від 09.12.2024 року за підписом від імені голови ВЛК ОСОБА_10 , якою визначено ОСОБА_8 таким, що на підставі статей 64-б, 13-в, 23-в, 41-в, 52-в графи ІІ Розкладу хвороб придатним до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29.10.2024, 26.11.2024, 12.12.2024, свідка ОСОБА_11 від 20.01.2025, витяг з Наказу №137- від 24.05.2024 про створення ВЛК В/ч НОМЕР_1 на 2024, яким визначено ОСОБА_5 головою гарнізонної ВЛК, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 слідчим та прокурором обґрунтовується, зокрема, протоколом обшуку від 11.12.2024 однак, до клопотання цього протоколу не додано, а отже, слідчий суддя був позбавлений можливості дослідити його.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Проте, ні з клопотання, ні з матеріалів, доданих до нього, відсутні відомості про те, яка сума неправомірної вигоди була запропонована ОСОБА_5 , як посадовій особі.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведено ризик, що передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Так, вказаний ризик є наявним протягом усього розгляду кримінального провадження, як на стадії досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження по суті до винесення судом кінцевого рішення, однак, прогнозованість такої поведінки з боку підозрюваного слід оцінювати з урахуванням індивідуальності особи підозрюваного та обставин кримінального провадження, в даному випадку це те, що: підозрюваний має постійне місце роботи, проживання, строк проведення досудового розслідування, відсутність відомостей про ухилення його від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді. Тобто, вірогідність переховування підозрюваного від слідства та суду, враховуючи наведені обставини, слідчий суддя відносить до низького.

Наявність ризиків, які передбачені п. п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними, оскільки як слідчим та прокурором, не наведено конкретних фактів або обґрунтованих підозр вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню у наведених формах. Підозрюваний тривалий час був обізнаний про кримінальне провадження, з`являвся за викликами до слідчого, але доказів того, що він вчиняв дії, які б перешкодили проведенню досудового розслідування, стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце роботи та проживання, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, відомостей про стан здоров`я підозрюваного сторонами не надано, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягався, оскільки доказів цього не надано, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є особисте з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та часткове задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 206, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання з 12.02.2025 по 12.03.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 на строк до 12.03.2025 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , підозрюваним ОСОБА_12 , за винятком їх спільної участі в процесуальних, слідчих діях та в суді;

4) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Під розпис повідомити підозрюваного ОСОБА_5 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 .

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1