Справа №463/309/25
Провадження №1-кп/463/274/25
УХВАЛА

судового засідання

10 лютого 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2024 року за №0003458, -

в с т а н о в и в :

14 січня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений 13 січня 2025 року прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року призначено підготовче судове засідання у даній справі.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 23 січня 2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

В судове засідання 10 лютого 2025 року з`явились прокурор та захисник, доставлено обвинуваченого.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, а тому, враховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Крім цього, просить визначити обвинуваченому заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Захисник відносно задоволення клопотання прокурора заперечив і пояснив, що на даному етапі є передчасним вважати обґрунтованими пред`явлені обвинувачення, а також вважає, що відсутні ризики тиску на свідків, у зв`язку з чим просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір застави.

Обвинувачений відносно задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, підтримав позицію свого захисника та просив врахувати стан його здоров`я.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року у справі №463/11728/24, провадження №1-кс/463/10036/24 року, обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів з 18 грудня 2024 року 20 год. 30 хв. до 15 лютого 2025 року включно; визначено ОСОБА_5 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123959998).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування, а відтак і продовження, запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, оскільки обвинувальний акт надійшов для розгляду до суду, враховуючи покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, може переховуватися від суду, незаконно впливати свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки такі ще не давали показів в судовому засіданні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Наведені дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 10 квітня 2025 року включно.

При цьому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, з врахуванням наявних в суду даних про особу, суд вважає, що у даному випадку необхідно залишити раніше визначений розмір застави, який передбачений ст. 182 КПК України 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 372, 375 КПК України, суд -

постановив:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 10 квітня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1