Справа № 496/845/25
Провадження № 1-кс/496/275/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000115 від 09.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2025 року засобами поштового зв`язку "Нова пошта" до суду надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000115 від 09.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 08.02.2025 року близько 23:54 год. до сектору поліцейської діяльності №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на спецлінію «102» про те, що 08.02.2025 року о 23:54 год. за адресою: 7 км автодороги «Н- 33», сполученням Одеса - Білгород-Дністровськ - Монаші, в межах с. Прилиманське, поруч з буд. № 44-ж вул. Оборонна (Одеський р-н Одеської обл.), водій автомобіля «NISSAN PRIMERA» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вірно вибрав безпечну швидкості руху керованого ним автомобіля, внаслідок чого втратив контроль над його рухом, виїхав за межі проїзної частини дороги, на правий тротуар, де допустив наїзд на бетонну електроопору. Від отриманих тілесних ушкоджень водій ОСОБА_4 загинув на місці ДТП.(Зареєстровано в ЄО СПД №1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області за №690 від 08.02.2025)

У ході проведення досудового розслідування, під час огляду місця ДТП від 09.02.2025 року вилучено: автомобіль «NISSAN PRIMERA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, VIN - НОМЕР_2 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.09.2024, належить ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

09.02.2025 року постановою слідчого вищевказаний автомобіль було визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження вилученого транспортного засобу, в цілях його подальшого дослідження та забезпечення відшкодування збитків, прокурор звертається до слідчого судді з даним клопотанням про накладення арешту майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд вказаного клопотання без участі прокурора.

Власника автомобіля ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За огляду на норми кримінального процесуального законодавства, а також враховуючи наявність від прокурора заяви про розгляд даного клопотання за його відсутності, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду даного клопотання за відсутності власника вилученого майна та прокурора.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку, арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000115 від 09.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами у своїй сукупності.

З огляду на специфіку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що транспортний засіб «NISSAN PRIMERA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , арешт на який сторона обвинувачення просить накласти, відповідає критеріям речових доказів, позаяк містить на собі сліди ймовірного вчинення кримінального правопорушення.

Вказаний висновок слідчого судді в повній мірі узгоджується з наявною в матеріалах клопотання постановою слідчого від 09.02.2025 року, якою вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує та визнає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення, які зводяться до необхідності забезпечення проведення в рамках такого кримінального провадження транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз, що додатково підтверджує доказове значення вилученого транспортного засобу.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його з нищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню. У зв`язку з вище викладеним клопотання підлягає до задоволення в цій частині.

Згідно з ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт.

Слідчий суддя звертає увагу, що положеннями КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в цій частині.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000115 від 09.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арештна тимчасово вилучене в ході огляду місця ДТП від 09.02.2025 майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на автомобіль «NISSAN PRIMERA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, VIN - НОМЕР_2 , згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.09.2024 року, належить ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

У решті вимог відмовити.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1