Дата документу 20.02.2025 Справа № 335/3357/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3357/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/284/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 20 лютого 2025 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні дітей або непрацездатних осіб, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 грудня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 12 грудня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17 лютого 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 3 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 18 червня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2016 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць;

- 17 листопада 2021 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України до арешту строком на 3 місяці 20 днів. На підставі п.1 ч.1 ст. 72 КК України переведено 80 годин громадських робіт в 10 днів арешту;

- 7 квітня 2023 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 360, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 360, ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання:

- за ч.2 ст.360 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком, приєднано шляхом часткового складання невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2023 року та призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 10 (десять) днів.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано до покарання, призначеного за цим вироком не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2023 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання з 03 листопада 2023 року.

На підставі ст.72 КК України зараховано до строку призначеного судом покарання термін перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 03 листопада 2023 року до 04 червня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 3 листопада 2023 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 3 листопада 2023 року до 4 червня 2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вирішена доля речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь державного бюджету України судові витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 2745,92 грн (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень 92 копійки).

Цивільний позов не заявлявся.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та призначити йому покарання - за ч.2 ст. 360 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком приєднати шляхом часткового складання невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2023 року та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2023 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було невірно призначено покарання ОСОБА_6 на підставі положень ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України.

Отже, оскаржуваний вирок суду є незаконним, з огляду на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, місцевий суд після призначення покарання, застосовуючи ч.4 ст. 70 КК України, не призначив покарання за ч.4 ст.185 КК України (епізод від 26 вересня 2023 року), вчинене після вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2023 року. Як наслідок, такий порядок призначення покарання суперечить положенням ст.71 КК України.

Окрім того, прокурор вважає, що оскаржуваний вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину й особі обвинуваченого внаслідок м`якості, з таких підстав.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції не враховано всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема те, що обвинувачений за невеликий проміжок часу вчинив три епізоди крадіжок, відсутність відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.

Крім того, судом залишені поза увагою відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий за тяжкі злочини проти власності, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, неодружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, суспільно корисною працею не займається, міцних соціальних зв`язків не має.

Таким чином, прокурор вважає, що суд першої інстанції, недостатньо врахувавши особу обвинуваченого, не навівши обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, належним чином не вмотивував своє рішення при призначенні ОСОБА_6 покарання, оскільки призначене не відповідає загальним засадам призначення покарання (ст. 65 КК України), а також не досягне своєї мети, визначеної у ст.50 КК України, щодо виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

В поданих змінах до апеляційної скарги прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині засудження ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України та кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.360 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирок у цьому провадженні та вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2023 року, яким ОСОБА_11 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 2 роки, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, знову вчинив злочини за таких обставин.

01 лютого 2022 року в денний час доби ОСОБА_6 , проходячи біля будинку № 170-Б по проспекту Соборному в м. Запоріжжі, де на фасаді вказаного будинку побачив звисаючий кабель, що належить АТ «Укртелеком» ().

Маючи прямий умисел на умисне пошкодження вказаного кабелю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою леза від будівельного ножа, який заздалегідь підготовив та взяв з собою для вчинення кримінального правопорушення, шляхом перерізу умисно пошкодив 50 метрів кабелю лінії зв`язку, маркування ТПП 50х2х0,4 вартістю 85 гривень 61 копійка, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 4280 гривень 50 копійок, у зв`язку з чим відбулось порушення порядку маршрутизації та спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг для 23 абонентів.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24 лютого 2022 року введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за таких обставин.

Так, 26 вересня 2023 року, о 15 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, буд. 20, в приміщенні магазину «Аврора», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиці магазину каву розчинну сублімовану «Le Cafe Gold», об`ємом 200 г у кількості 2 штук, загальна вартість якої згідно висновку експерта становить 335 гривень 34 копійки.

Після цього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сховав товар до свого пакету та пройшовши касову зону з неоплаченим товаром, тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на суму 335 гривень 34 копійки.

Крім того, 11 травня 2022 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись в ТМ «Аврора», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Патріотична,, буд. 68, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав товар, що належить ТОВ «Вигідна Покупка» (ТМ «Аврора»), а саме: шампунь-бальзам для волос 2в1 НS Цитрусова свіжість 360 мл (в кількості 2 шт.) вартістю 328 гривень 60 копійок, шампунь та бальзам-ополіскувач НS Ментол 2в1, 360 мл (в кількості 1 шт.), вартістю 119 гривень 00 копійок, а всього майна на загальну суму 357 гривень 60 копійок, чим спричинив ТОВ «Вигідна Покупка» матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сховав викрадене майно під свою куртку, та не розплатившись, пройшов касову зону, та вийшов із вказаного магазину.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 травня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, усвідомлюю суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись в ТМ «Аврора», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 4, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав товар, що належить ТОВ «Вигідна Покупка» (ТМ «Аврора»), а саме: шампунь та бальзам-ополіскувач НS Ментол 2в1, 360 мл (в кількості 1 шт.), вартістю 214 гривень 14 копійок, дезодорант твердий OS White Water 50 мл (в кількості 3 шт.), вартістю 234 гривень 30 копійок, а всього майна на загальну суму 448 гривень 44 копійок, чим спричинив ТОВ «Вигідна Покупка» матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 сховав викрадене майно під свою куртку та, не розплатившись, пройшов касову зону, та вийшов із вказаного магазину.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з урахуванням поданих до неї змін, та просив її задовольнити; захисника, яка не заперечувала проти задоволення зміненої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.360 КК України та призначене обвинуваченому за цією статтею покарання.

Отже, виходячи з вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства, колегія суддів не переглядає вирок суду першої інстанції в зазначеній частині.

Разом з тим, доводи прокурора при апеляційному розгляді про необхідність скасування вироку суду в частині засудження ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, та закриття кримінального провадження щодо останнього в зазначеній частині на підставі положень пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, є слушними, зважаючи на таке.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З оскаржуваного вироку убачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 вчинив у 2022-2023 роках. Діями обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду за епізодом правопорушення від 11 травня 2022 року - на суму 357 грн 60 копійок, від 14 травня 2022 року - на суму 448 грн 44 копійки, від 26 вересня 2023 року на суму 335 грн 34 копійки.

Станом на 01 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 1240,5 грн, тобто розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, на момент вчинення ОСОБА_6 крадіжок чужого майна за епізодами від 11 травня та 14 травня 2022 року становив 2481 грн.

Станом на 01 січня 2023 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 1342 грн, тобто розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, на момент вчинення ОСОБА_6 крадіжки чужого майна за епізодом від 26 вересня 2023 року становив 2684 грн.

Як регламентовано частиною 1 статті 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_6 становила за ч.4 ст. 185 КК України за епізодами правопорушень від 11 травня 2022 року - 357 грн 60 копійок, від 14 травня 2022 року - 448 грн 44 копійки, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме ніж 2481 грн, колегія суддів вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_6 правопорушення не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені ч.4 ст. 185 КК України.

Також, враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_6 становила за ч.4 ст. 185 КК України за епізодом правопорушення від 26 вересня 2023 року 335 грн 34 копійки, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме ніж 2684 грн, колегія суддів вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_6 правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність за певні діяння у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до положень ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, положення ст.417, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а також те, що сторона захисту не заперечує проти закриття кримінального провадження з зазначених прокурором підстав, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуваний вирок суду в частині засудження ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В свою чергу, як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2021 року справа №760/26543/17, провадження № 51 - 3600 кмо 20, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

З урахуванням вищезазначеного, вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням положень ст. 75 КК України, слід виконувати самостійно.

Керуючись п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, ст.ст. 404-405, 407-409, 417 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з урахуванням поданих до неї змін, задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 360, ч.4 ст. 185 КК України, в частині засудження ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, скасувати та кримінальне провадження закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 360 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 07 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, виконувати самостійно.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4