Справа №127/6134/25
Провадження №1-кс/127/2733/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження № 0000079 від 21.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 21.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який від 29.01.1997 зареєстрований в Єдиному реєстрі юридичних осіб, як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності за класифікатором: 49.32 Надання послуг таксі, має чинну ліцензію серії АГ № 504772, строк дії 29.12.2010 необмежений, з дозволеними видами робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами.

Так, ОСОБА_6 , будучи фізичною особою-підприємцем, який здійсню міжнародні автобусні перевезення пасажирів, діючи умисно, з метою забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в умовах правового режиму воєнного стану на території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що в період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, організував та сприяв незаконному переправленню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод.

Зокрема, отримавши від ОСОБА_8 відомості про власні анкетні дані, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, дату народження, серія та номер закордонного паспорта ОСОБА_6 усвідомлюючи, що ОСОБА_8 фактично не буде здійснювати обов`язки водія автобуса, перебуваючи у невстановленому слідством місці, використовуючи службове становище за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (надалі КЕП) здійснив вхід та авторизацію у системі «Шлях» на сайті https://dsbt.gov.ua, 25.08.2023 в особистому кабінеті ліцензіата та подав заявку (запис) № 1910093 на внесення ОСОБА_8 до системи «Шлях», як працівника ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) другим водієм автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_6 ), а також зазначив себе в якості другого водія вказаного автобуса, проте ОСОБА_8 у будь-яких трудових відносинах з ФОП ОСОБА_6 не перебував.

Після схвалення уповноваженим органом даної заявки (запису) про внесення ОСОБА_8 до системи «Шлях», 28.08.2023 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_6 продовжуючи діяти умисно, спільно з ОСОБА_8 прибули на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_6 ) на територію пункту пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», що розташовується за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, де під час проходження прикордонного контролю підставою для пропуску ОСОБА_8 була наявність інформації про останнього в системі «Шлях», як другий водій автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 того ж дня о 10:036 год. безперешкодно перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Молдова.

Надалі, того ж дня о 12:17 год. ОСОБА_6 здійснив в`їзд на територію України у пункті пропуску «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7 на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , але вже без ОСОБА_8 .

Разом з тим, 06.09.2023 о 00:13 год. ОСОБА_8 в порушення абзацу 3 пункту 2-9 Постанови Кабінету міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше, повернувся на територію України через пункт пропуску автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, на автомобілі марки «BMW» модель «X6», д.н.з. НОМЕР_3 (транспортний засіб зареєстрований за батьком ОСОБА_8 ОСОБА_9 ), разом з дружиною та дитиною.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, службовою особою з використанням службового становища.

Крім того, отримавши від ОСОБА_7 відомості про власні анкетні данні, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, дату народження, серія та номер закордонного паспорта, ОСОБА_6 приступив до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 фактично не буде здійснювати обов`язки водія автобуса, перебуваючи у невстановленому слідством місці, використовуючи службове становище за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (надалі КЕП) здійснив вхід та авторизацію у системі «Шлях» на сайті https://dsbt.gov.ua, 16.07.2024 в особистому кабінеті ліцензіата та подав заявку (запис) № 3265421 на внесення ОСОБА_7 до системи «Шлях», як працівника ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) водієм автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_6 ), а також зазначив себе в якості другого водія вказаного автобуса.

Після схвалення уповноваженим органом даної заявки (запису) про внесення ОСОБА_7 до системи «Шлях», 19.07.2024 близько 08:00 год. ОСОБА_6 продовжуючи діяти умисно, спільно з ОСОБА_7 прибули на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 (транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_6 ) на територію пункту пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», що розташовується за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, де під час проходження прикордонного контролю підставою для пропуску ОСОБА_7 була наявність інформації про останнього в системі «Шлях», як водія міжнародного автобуса марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 того ж дня о 08:08 год. безперешкодно перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Молдова.

Надалі, того ж дня о 10:29 год. ОСОБА_6 здійснив в`їзд на територію України у пункті пропуску «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7 на автобусі марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , але вже без ОСОБА_7 .

Разом з тим, 31.07.2024 о 20:55 год. ОСОБА_7 в порушення абзацу 3 пункту 2-9 Постанови Кабінету міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше, повернувся на територію України через пункт пропуску автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, пл. Соборна, 7, на автомобілі марки «Mercedes-Benz» модель «GLS 400 D», д.н.з. НОМЕР_4 (транспортний засіб зареєстрований за дружиною ОСОБА_7 ОСОБА_10 ), разом з дружиною та дітьми.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод, службовою особою з використанням службового становища, вчинено повторно.

В ході досудового розслідування 20.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Крім того, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 для здійснення незаконного переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України використовувався транспортний засіб, а саме автобус марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , (VIN НОМЕР_5 ), який згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 31/31/14-8250-2024 від 07.10.2024 зареєстрований від 07.04.2017 за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Згідно положень ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, якщо вони були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , (VIN НОМЕР_5 ), який зареєстрований від 07.04.2017 за підозрюваним ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), з метою збереження речових доказів та у подальшому за рішенням суду застосування спеціальної конфіскації у власність держави вищевказаного транспортного засобу, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_6 не є власником транспортного засобу.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення, оскільки вказаний автомобіль придбала законним шляхом на підставі договору куплі-продажу.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000079 від 21.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

В рамках вказаного провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як зазналось вище, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком органу досудового розслідування довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які зазначено в клопотанні.

Разом з тим, матеріалами клопотання прокурора не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає меті зазначеній у ст. 170 КПК України.

Відповідно до вимог КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В клопотанні прокурором зазначено, що згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях № 31/31/14-8250-2024 від 07.10.2024, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано від 07.04.2017 за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Однак в судовому засіданні встановлено, що вказаний транспортний засіб на момент подачі клопотання до суду, на підставі договору куплі-продажу, який долучений до матеріалів, належить на праві власності ОСОБА_5 .

В матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження факту незаконності укладення договору.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_6 не є власником вказаного транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що прокурором не встановлено за час досудового розслідування належного власника майна, не доведено наявності обставин та мети , передбаченої ч. 2 статті 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження № 0000079 від 21.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя