справа № 991/469/25
провадження № 11-сс/991/119/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, за вимогами якої просив скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 19 вересня 2023 року на майно ОСОБА_3 , а саме на мобільний телефон iPhone 13.

Вирішуючи питання щодо прийнятності апеляційної скарги, суддя-доповідач окрім іншого має з`ясувати, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Порядок та перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано нормами Глави 31 КПК.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.309 КПК визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте за ч.3 цієї статті інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами і поставленою метою.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, представником власника майна ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_2 оскаржується ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Проте ані положеннями розділу ІІ Глави 17 КПК, які регламентують заходи забезпечення кримінального провадження (арешт майна), ні нормами ст.309 КПК не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

В той же час, оскільки постановлена слідчим суддею ухвала передбачена положеннями чинного КПК як рішення слідчого судді за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, положення щодо можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, в тому числі викладені в постанові ВП ВС від 23 травня 2018 року по справі №243/6674/17-к, у даному випадку не застосовуються.

Таким чином, норми діючого законодавства не передбачають можливості апеляційного перегляду рішення слідчого судді щодо відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Зазначене також узгоджується з викладеним у постанові від 20 травня 2024 року у справі №712/191/23 висновком ОП ККС ВС щодо правозастосування положень п.9 ч.1 ст.309 КПК у взаємозв`язку зі ст.170, 173, 174 КПК, відповідно до якого ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст.174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Норми ст.129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зазначена ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

За цих обставин не підлягає вирішенню і клопотання, зазначене в апеляційній скарзі, про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.309, 392, 399 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2025 року відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1