Житомирський апеляційний суд
Справа №283/256/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/427/25
Категорія ч.1 ст.286 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №283/256/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 30.02.2024 року відносно

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , на користь держави 6040 (шість тисяч сорок) гривень 96 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 12.08.2022, скасовано.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «DAEWOO LANOS» державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , та автомобіль «ВАЗ 21061» державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , які перебувають на зберіганні на штрафмайданчику ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області повернуто законним володільцям, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», , адреса: 01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, 96, на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (сорок шість тисяч шістсот дванадцять) гривень 14 копійок страхового відшкодування, з яких: витрати на лікуванням - 11150 грн, моральна шкода 557,5 грн, матеріальна шкода за пошкодження автомобіля - 34904,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 10 серпня 2022 року близько 18 години 19 хвилин ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS», д.р.н. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю, не менше 75,5 км/год та не більше 81,4 км/год по автодорозі С061104 Скурати-Морозівка через с.Діброву, яка є головною, від села Морозівка, у напрямку села Нова Рув`янка Коростенського району разом з пасажирами: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При наближенні до нерегульованого перехрестя вказаної автодороги та вулиці Центральна в с. Нова Рутв`янка Коростенського району Житомирської області, яка є другорядною, ОСОБА_9 виявив виїзд з вказаної вулиці автомобіля марки «ВАЗ 21061», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який здійснював маневр повороту ліворуч.

Виявивши небезпеку для свого руху на відстані, достатній для безпечної зупинки транспортного засобу шляхом гальмування, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), відповідно до якого, водій у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, з моменту виявлення небезпеки для свого руху ОСОБА_9 своєчасно не вжив всіх заходів до зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21061», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

У результаті даної дорожньо-транспортної події, водій автомобіля марки «ВАЗ 21061»д.р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, забійної рани чола, подряпин обличчя, кистей, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , кваліфіковано судом за ч.1 ст.286 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Малинського районного суду Житомирської області від 30.12.2024 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю його вини. Вважає, що вирок суду винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставин справи з`ясовано не повно. Звертає увагу на фактичні обставини справи, за якими потерпілий рухався другорядною дорогою, а ОСОБА_9 рухався по головній дорозі із дозволеною швидкістю. Вважає, що саме порушення водієм ОСОБА_10 п.16.11 ПДР, за якими на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від їх напрямку подальшого руху, а також п. 10.1 ПДР за яким перед зміною напрямку руху водій повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, що підтвердив в судовому засідання як обвинувачений, так і свідок ОСОБА_12 . Наголошує, що водій ОСОБА_9 не міг вчасно передбачити порушення п.10.1 та. П.16.11 ОСОБА_10 , а тому не мав можливості вчасно вжити всіх необхідних заходів, передбачених п.12.3 ПДР задля уникнення зіткнення транспортних засобів. Вказує також на порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду доказів у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та недопустимості висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/106-22/12180-ІТ від 28.12.2022 року як єдиного доказу сторони обвинувачення без підтвердження іншими доказами.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 прокурором у кримінальному провадженні подані письмові заперечення в яких останній просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження правильно встановив порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП та чітко зазначив у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст.286 КК України. Зазначає, що за встановлених обставин саме порушення п.12.3 водієм ОСОБА_9 знаходиться у причинному зв`язку із виникненням ДТП та її наслідками у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Звертає увагу, що пріоритет проїзду перехрестя ні в якому раз не звільняє такого водія від виконання інших пунктів ПДР з метою забезпечення безпеки дорожнього руху. Також наголошує на відсутності підстав для призначення комплексної судової автотехнічної експертизи, про призначення якої клопотала сторона захисту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу останнього, заперечення прокурора, представника потерпілого щодо заперечення в задоволенні апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно зі статтею 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України та не викликають у суду сумнівів.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив усі доводи сторін в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, доводи сторін, під час судового розгляду отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2022 року близько 18 години 19 хвилин на автодорозі С061104 Скурати-Морозівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох водіїв транспортних засобів, під час якої водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO, рухався зі швидкістю, не менше 75,5 км/год та не більше 81,4 км/год по вказаній автодорозі через с.Діброву, яка є головною, від села Морозівка, у напрямку села Нова Рув`янка Коростенського району, а водій автомобіля марки «ВАЗ 21061» ОСОБА_10 , виїжджав з вулиці Центральна в с.Нова Рутв`янка Коростенського району Житомирської області, яка є другорядною та здійснював маневр повороту ліворуч на головну дорогу, в напрямку с.Морозівка. Внаслідок вказаної ДТП водій автомобіля марки «ВАЗ 21061» ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, забійної рани чола, подряпин обличчя, кистей, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, що не оспорюється самим обвинуваченим та його захисником в поданій апеляційній скарзі та підтверджується, зокрема, даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2022 року, висновками експерта №СЕ-19/106-22/8201-ІТ від 05.09.2022 року та №СЕ-19/106-22/8207-ІТ від 13.09.2022 року, висновком судово-медичної експертизи №302 від 27.10.2024 року, а також іншими доказами, наданими прокурором та наведеними судом у вироку.

В той же час, як убачається зі змісту поданої апеляційної скарги, стороною захисту ставиться під сумнів доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_9 у вказаній ДТП та її наслідках, при цьому позиція сторони захисту зводиться до того, що першочергове грубе порушення ПДР допустив саме водій автомобіля «ВАЗ 21061» ОСОБА_10 , що і призвело в подальшому до дорожньо-транспортної пригоди, а отже за версією сторони захисту саме дії ОСОБА_10 перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Дослідивши фактичні обставини справи та доводи сторін, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає позицію сторони захисту хибною, а наведені ним доводи щодо не доведення належними й допустимими доказами наявності у діях обвинуваченого всіх ознак об`єктивної сторони інкримінованого злочину такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Диспозиція ст.286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст.286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст.286 КК України, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Така позиція щодо кримінально-правової оцінки діяння, передбаченого статтею 286 КК, міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року (справа № 682/956/17).

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження ч.1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження ч.2, загибель кількох осіб ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим є головною, вирішальною умовою, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.286 КК.

Як убачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_9 як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції заперечив свою винуватість у цій дорожньо-транспортній пригоді та пояснив, що 10.08.2022 року він на власному автомобілі «Део Ланос» їхав із с.Морозівка у напрямку с.Рутв`янка. Їздив по роботі разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Дорога була чиста, видимість - нормальна, рухався зі швидкістю 70-75 км/год. По цій дорозі їхав не вперше, дорожнє покриття - відсів, розмітки немає, в с.Морозівка встановлений дорожній знак «Головна дорога». Праворуч відносно нього з кущів раптово виїхав автомобіль. Потерпілий повертав ліворуч, виїжджав не зупинившись з невеликою швидкістю. На даху автомобіля потерпілого лежали килими, вважає, що видимості вони не заважали. Там на перехресті гілки заважали огляду. Побачив автомобіль «ВАЗ» за 20-35 м до зіткнення. Обвинувачений почав гальмувати, після чого відбулось зіткнення посередині дороги, більше на полосі руху обвинуваченого, там була трохи заокруглена дорога. Удар припав на сторону водія, було пошкоджено капот, фару. У потерпілого також сторона водія. У транспортному засобі потерпілого закинуло задню частину, а його автомобіль розвернуло. Він гальмував, але не мав можливості об`їхати, так як там Т-подібне перехрестя. Після зіткнення він самостійно виліз із автомобіля через задні двері, пішов до автомобіля потерпілого, звідки почали діставати людей. В першу чергу він дістав дитину і невістку потерпілого. Самостійно вийшли дружина і сваха потерпілого. Намагалися дістати водія, але йому затисло ногу. Хтось зі сторонніх підійшов і водія дістали. Обвинувачений спочатку викликав швидку, а потім поліцію. Невістка потерпілого пропонувала все вирішити на місці, без поліції.

Проте, не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання про те, що 10.08.2022 року близько 18 години він їхав з дому на власному автомобілі «ВАЗ 2106» білого кольору, разом із дружиною, свахою, невісткою і онукою. Попереду сиділа дружина, позаду невістка з дитиною і сваха. Зверху на багажнику автомобіля було прив`язано два килими. В той день було сонячно, сухо, дорога від його хати асфальтована, а по головній щебінь, трохи заважали огляду кущі. Потерпілий виїжджав зі своєї вулиці на головну дорогу, зупинився, пропустив транспортний засіб і почав виїжджати, ніяких інших транспортних засобів на дорозі в той час не було. Коли виїхав і перебував на правій смузі, то побачив, що на великій швидкості (120 км/год) на нього їде автомобіль Кравчука. Відбулось зіткнення у переднє ліве крило і двері водія, транспортний засіб кинуло на узбіччя. У невістки був забій перенісся, дружина отримала також травми. Після удару обвинувачений ніякої допомоги не надавав, стояв біля свого транспортного засобу, допомогу надали односельчани. Після ДТП поліцію викликав племінник потерпілого.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 надала показання про те, що 10.08.2022 року близько 18 години вона з чоловіком, свахою - ОСОБА_15 , невісткою - ОСОБА_16 , та онукою - ОСОБА_17 , їхали на автомобілі «ВАЗ» в с.Любовичі, вона сиділа на передньому сидінні автомобіля. На даху автомобіля були закріплені 3 килими, видимості вони не заважали. Виїхали на дорогу, на перехресті зупинились, нікого не було і почали повертати ліворуч. Дорога була суха, щебінь. ОСОБА_18 їхав із Морозівки, рухався з великою швидкістю, різко загальмував, а вони їхали на Морозівку. Відбулося зіткнення на полосі їхнього руху. Удар припав на передню ліву частину автомобіля, ОСОБА_9 вдарив своєю лівою стороною авто. Після удару транспортний засіб Сергія розвернуло. Після зіткнення вона вийшла з автомобіля сама, сваха теж вийшла сама, потім вибили скло і допомогли вийти невістці і дитині. Чоловіку (потерпілому) допомогли вийти інші перехожі. ОСОБА_9 сказав, що в ДТП винуватий ОСОБА_10 . Після ДТП у неї була тріщина у лікті, а також дві гематоми на грудях, зробили операцію, але знову потрібно оперувати. Чоловік (потерпілий) залишився інвалідом на все життя. Вона не має можливості працювати, тримати господарство через стан здоров`я.

Свідок ОСОБА_12 повідомив в суді, що 10.08.2022 року близько 18 год він разом із обвинуваченим та ОСОБА_19 їхали на автомобілі «Део Ланос» з м. Малина в напрямку с. Стара Рутв`янка, за кермом був ОСОБА_20 рухався зі швидкістю 70-80 км/год, дорога була пряма, відсів. Десь за 40 м до місця зіткнення побачили автомобіль потерпілого, він виїхав з повороту на «Жигулях», без світлового покажчика повороту, не призупинився, перекрив їм шлях. З моменту виявлення автомобіля потерпілого і до моменту зіткнення обвинувачений постійно гальмував. Автомобіль під керуванням обвинуваченого вдарився лівою стороною в бік водія «Жигулів». ОСОБА_21 відразу побіг до іншого транспортного засобу і почав витягати людей. Водій «Жигулів» не хотів викликати швидку і поліцію, а ОСОБА_21 сам викликав. Потерпілий і його невістка казали, що не треба нікого викликати.

З показань свідка ОСОБА_22 вбачається, що 10.08.2022 року вона разом із ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 та дитиною їхали на автомобілі з с. Нова Рутв`янка в с. Любовичі. За кермом був ОСОБА_25 , ОСОБА_24 сиділа на передньому сидінні, на задньому сидінні - вона за водієм, посередині дитина і матір сиділа за Майєю. Сіли в автомобіль, почали рух, зупинились на секунду на повороті, почали виїжджати, матір закричала, потім відбувся удар. Зіткнення відбулось у правій смузі руху в напрямку с. Морозівка. Дорога була зі щебеневим покриттям, з лівої сторони росли кущі, дерева. Видимість при виїзді була дещо обмежена кущами. Удар прийшовся у бік водія, на «Ланосі» також були пошкодження зі сторони водія. Їх автомобіль не розвернуло, лише відкинуло задню частину, а «Ланос» розвернуло. Особисто ОСОБА_26 їй не допомагав, але поводив себе агресивно. Вона отримала перелом носа, були розбиті губи, побите склом обличчя, розбита голова, забої ніг.

Свідок ОСОБА_27 надала показання, що 10.08.2022 року вони їхали від сватів в с.Любовичі. ОСОБА_25 був за кермом, сваха сиділа попереду, вона за нею, внучка посередині, а дочка за сватом. На повороті на с.Морозівку зупинились, повертали ліворуч, коли повернули відбувся удар. Вона вдарилась, внучка теж вдарилась. Вона сама відкрила двері і вийшла, забрала внучку і потім весь час була з нею.

Будь-яких підстав вважати, що свідчення потерпілого та свідків є недостовірними, на думку суду апеляційної інстанції, немає, оскільки вони є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються іншими наявними в провадженні доказами, а саме даними:

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2022 року із схемою та ілюстративною таблицею до нього, яким зафіксовано, що огляд місця події проводився при ясній сухій погоді, температурі повітря +25, без опадів, оглядом встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди на нерегульованому перехресті вулиці Центральна с.Нова Рутв`янка та автодороги між с. Морозівка - Нова Рутв`янка до с. Стара Рутв`янка, визначено місце та відстань розташування автомобілів після події, з прив`язками до стаціонарно розміщених об`єктів (а.п.171-184 т.1);

- посвідчення водія ОСОБА_10 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 21061», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , згідно з яким власником транспортного засобу є ОСОБА_28 (а.п.186 т.1);

- посвідчення водія ОСОБА_9 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_29 (а.п.188 т.1);

- полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-207415126 ОСОБА_10 на автомобіль «ВАЗ 21061», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 (а.п.189 т.1);

- полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР/2169287 ОСОБА_9 на автомобіль «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 (а.п.190 т.1);

- висновку експерта №СЕ-19/106-22/8201-ІТ від 05.09.2022 року, згідно з яким на момент ДТП гальмівна система, рульове керування, ходова частина наданого на дослідження автомобіля DAEWOO LANOS, д.р.н. НОМЕР_2 , знаходились в технічно працездатному стані; в процесі дослідження технічного стану автомобіля не встановлено яких-небудь ознак технічного характеру, які могли б призвести до раптової відмови або втрати працездатності систем, які могли б знаходитися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.п.200-206 т.1);

- висновку експерта №СЕ-19/106-22/8207-ІТ від 13.09.2022 року, згідно з яким на момент ДТП гальмівна система, рульове керування, ходова частина наданого на дослідження автомобіля ВАЗ 21061, д.р.н. НОМЕР_3 , знаходились в технічно працездатному стані; в процесі дослідження технічного стану автомобіля не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які б могли знаходитися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної події (а.п.210-215 т.1);

- висновку експерта №СЕ-19/106-22/8209-ІТ від 16.09.2022 року, відповідно до якого первинний контакт досліджуваних автомобіля DAEWOO LANOS, д.р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля ВАЗ 21061, д.р.н. НОМЕР_3 , відбувся між передньою лівою частиною автомобіля DAEWOO LANOS (передній бампер та його підсилювач, переднє ліве крило, кришка моторного відсіку), та лівою частиною автомобіля ВАЗ 21061 (переднє ліве крило, переднє колесо, передні ліві двері). В момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобіля DAEWOO LANOS та повздовжньою віссю автомобіля ВАЗ 21061 складав близько 114±5°. З технічної точки зору місце зіткнення автомобіля DAEWOO LANOS з автомобілем ВАЗ 21061, розташоване на проїзній частині автодороги між селами Морозівка-Стара Рутв`янка, в поперечному напрямі, в смузі руху в напрямку с. Морозівка, в місці закінчення сліду гальмування автомобіля DAEWOO LANOS (поз. №3) та початку сліду юзу автомобіля DAEWOO LANOS (поз. №9), котре зафіксовано у повздовжньому напрямку на відстані 3,9 м від кута будинку №1 по вул. Центральній с. Нова Рутв`янка Коростенського району та у поперечному напрямку на відстані 3,05 м від правого краю проїзної частини в напрямку руху до с. Стара Рутв`янка (а.п.219-230 т.1);

- повідомлення КНП «Малинська міська лікарня» ММР №863 від 17.08.2022, про те, що з місця пригоди на автодорозі 10.08.2022 о 22:20 до КНП «Малинська міська лікарня» ММР було доставлено шість осіб, двоє з яких були госпіталізовані, чотирьом була надана амбулаторна допомога. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагноз: закритий перелом лівої стегнової кістки, госпіталізований до хірургічно - травматологічного відділення. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діагноз: закрита черепно - мозкова травма, госпіталізована до травматологічного відділення. ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діагноз: забій обличчя, надана амбулаторна допомога . ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: забій грудної клітки, забій правого ліктьового суглобу, надана амбулаторна допомога. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діагноз: забій нижньої щелепи, надана амбулаторна допомога. ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , діагноз: поверхневі садна правої гомілки, надана амбулаторна допомога (а.п.233-234 т.1);

- повідомлення КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради №01-06/767 від 22.08.2022, згідно з яким двома бригадами екстреної медичної допомоги Малинського відділення-пункту постійного базування дійсно здійснювався виїзд з приводу дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2022 о 18 год. 39 хв. поблизу с. Нова Рутв`янка Коростенського району Житомирської області на автодорозі між селами Морозівка-Нова Рутв`янка-Стара Рутв`янка, виклик здійснювався ОСОБА_9 (а.п.236 т.1);

- листа Житомирського обласного центру з гідрометеорології № 996-03-16/1/-536 від 15.08.2022 року, яким встановлено, що за спостереженнями метеостанції Коростень, яка найближче розташована до с. Нова Рутв`янка Коростенського району Малинської ТГ Житомирської області, погодні умови 10 серпня 2022 року о 18 год 00 хв були такими: хмарно; вітер північний, середня швидкість 2 м/с, максимальна швидкість 8 м/с; температура повітря 18 тепла; відносна вологість повітря 81%; метеорологічна дальність видимості становила 5 км, відмічався помірний зливовий дощ (а.п. 238 т.1);

- висновку експерта №160 від 01.09.2022 року, яким встановлено, що у ОСОБА_12 , 1996 р.н., на час огляду яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено (а.п.241 т.1);

- висновку експерта №144 від 15.08.2022 року, згідно з яким у ОСОБА_31 , 2019 р.н., маються тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна кінцівки, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, які не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо внаслідок ДТП (а.п.244 т.1);

- висновку експерта №143 від 19.08.2022 року, яким встановлено, що у ОСОБА_11 , 1957 р.н., маються тілесні ушкодження у вигляді рани язика, синців тулубу, кінцівок, обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, які не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин та в термін вказані потерпілою, тобто внаслідок ДТП. Діагноз «крайовий уламковий перелом ІПМС пр.ліктьової кістки» до уваги не приймався, так як не підтверджений рентгенологічними даними (а.п.247 т.1);

- висновку експерта №145 від 15.08.2022 року, яким встановлено, що у ОСОБА_22 , 2001 р.н., згідно із записами медичної документації маються тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синців та ссадин обличчя, тулуба, кінцівок, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, що не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак, можливо за обставин та в термін вказаних потерпілою, тобто внаслідок ДТП (а.п.1-2 т.2);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 11.10.2022 року за участю ОСОБА_9 , зі схемами та ілюстративною таблицею, згідно з яким останній детально розповів та показав на місці події про обставини ДТП за його участю, з використанням автомобілів-статистів вказав та продемонстрував, як він рухався по правій смузі автодороги Морозівка-Нова Рутв`янка-Стара Рутв`янка, до перехрестя автодороги та вулиці Центральна с. Нова Рутв`янка, зі швидкістю 60-65 км/год, виставивши автомобіль-статист стосовно елементів дороги, що склала 1 м від правих вісей коліс до правого краю дороги та 3.10 м від лівих вісей коліс до лівого краю дороги. В подальшому ОСОБА_9 вказав, де саме він виявив виїзд автомобіля «ВАЗ 21061» на головну дорогу з повороту, що склало відстань 64 м, з прив`язкою автомобіля до елементів дороги 2,90 м, 3,14 м від вісей правих коліс до правого краю дороги, 0,30 м та 0,47 м від вісей лівих коліс до лінії лівого краю дороги вулиці Центральна с. Нова-Рутв`янка, та 0,82 м від вісі правого переднього колеса до лінії правого краю дороги, 0,85 м від вісі лівого колеса до правого краю дороги. ОСОБА_9 вказав, що коли виявив, як автомобіль «ВАЗ 21061» здійснював маневр повороту ліворуч та створив йому небезпеку для руху, тому він почав гальмувати до місця зіткнення, подолавши 31 м, при цьому автомобіль «ВАЗ 21061» подолав до місця зіткнення 6,20 м. З метою встановлення швидкості руху водія автомобіля «ВАЗ 21061» з моменту виїзду до зіткнення було здійснено три контрольні заїзди, що склало Т.1-4,33 с, Т.2-3,13 с, Т.3-3,28 с, S-3,58 с (а.п.12-19 т.2);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 11.10.2022 року за участю ОСОБА_10 , який розповів та продемонстрував, як він на власному автомобілі разом з чотирма пасажирами, наблизився до перехрестя вулиці Центральна - с. Нова Рутв`янка та автодороги між селами Морозівка-Нова Рутв`янка-Стара Рутв`янка, де він мав здійснити маневр лівого повороту і рухатися у напрямку с. Морозівка, зупинився перед виїздом на автодорогу, яка є головною, переконався у безпечному виїзді, у відсутності транспортних засобів на автодорозі, та зупинився через обмеження видимості кущів, які росли зліва на узбіччі та саме тоді він виявив зліва від себе рух автомобіля марки «Ланос», який рухався від напрямку села Морозівка з орієнтовною швидкістю 120 км/год та перебував на відстані 170 м. Так, ОСОБА_10 , вважаючи дану дистанцію достатньою для виконання маневру повороту, увімкнувши першу передачу автомобіля, виїхав з другорядної дороги на головну, виконуючи маневр лівого повороту, при цьому рухаючись не швидко. Коли виїхав власним автомобілем на ліву смугу руху в напрямку с. Морозівка (стосовно руху автомобіля «Ланос»), то побачив автомобіль «Ланос» за 30 м від нього, почав гальмувати, і в процесі гальмування автомобіль «Ланос» виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся з лівою частиною його автомобіля «ВАЗ». Під час слідчого експерименту ОСОБА_10 за допомогою автомобіля-статиста вказав, як де він здійснював виїзд на головну частину дороги, коли виявив зліва від себе рух автомобіля «Ланос», який рухався по правій смузі руху від с. Морозівка у напрямку с. Нова Рутв`янка, розташувавши автомобіль-статист на відстані 177 м від місця виявлення, 1,25 м та 2,60 м до правого і лівого краю автодороги. У подальшому ОСОБА_10 вказав на місце зіткнення транспортних засобів, пояснивши, що подолав дистанцію з місця зупинки автомобіля та відновлення руху до місця зіткнення 17 м. Дану відстань свідок проїхав не швидко, на першій передачі, тому під час слідчого експерименту, за участю свідка ОСОБА_10 було здійснено три контрольні заїзди автомобілем-статистом марки «ВАЗ 21011» для встановлення його швидкості руху, що склало Т.1-5,89 с, Т.2-5,23 с, Т.3-8,52 с (а.п.3-11 т.2);

- висновку експерта №302 від 27.10.2024 року, згідно з яким у ОСОБА_10 , 1960 р.н., згідно із записами медичної карти стаціонарного хворого малися тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, забійної рани чола, ссадин обличчя, кистей, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, тобто внаслідок ДТП (а.п.28-29 т.2);

- повідомлення КНП «Малинська міська лікарня» ММР від 10.11.2022 року №1201 із розрахунком вартості ліжка-дня про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на стаціонарному лікуванні у період з 10.08.2022 року по 29.08.2022 року, що становить 19 ліжко днів; вартість 1 ліжко-дня в серпні 2022 року становить 2008,41 грн; загальна вартість лікування становить 38159,79 грн; забір крові на етанол у ОСОБА_10 не проводився (а.п.31-32 т.2);

- висновку експерта №СЕ-19/106-22/12180-ІТ від 28.12.2022 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з яким в умовах дорожньо-транспортної пригоди величина швидкості руху автомобіля Daewoo Lanos, д.р.н. НОМЕР_2 , перед початком гальмування визначається рівною не менше 75,5-81,4 км/год. З технічної точки зору, в умовах даної пригоди (при заданих вихідних даних) - водій автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом своєчасного застосування гальмування для зупинки автомобіля з метою уникнення наїзду. У даній дорожній обстановці водієві автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.6 (ґ), 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Варіант №1 (відповідно до показань водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 ): в умовах місця пригоди, при заданих вихідних даних, зокрема, фактичної швидкості руху автомобіля Daewoo Lanos 75,5…81,4 км/год, дії водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 невідповідності дій технічним вимогам п. 12.6 (ґ), 12.9 (б) ПДР України не вбачається. В умовах даної ДТП відстань, на якій знаходився автомобіль Daewoo Lanos від місця зіткнення: в момент початку реакції водія на небезпеку для руху становила 43,3…45,6 м; в момент виникнення небезпеки для руху визначається рівною в межах 72,3 …78,6 м; зупиночний шлях становив 65,1…68,7 м. Варіант №2 (відповідно до показів водія автомобіля ВАЗ 21061 ОСОБА_10 ): в умовах місця пригоди, при заданих вихідних даних, зокрема швидкості руху автомобіля Daewoo Lanos 120 км/год, дії водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.6 (ґ), 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. В умовах даної ДТП відстань, на якій знаходився автомобіль Daewoo Lanos від місця зіткнення: в момент виникнення небезпеки для руху визначається рівною в межах 212,7…212,2 м; зупиночний шлях становив 138,4…127,9 м. В наведеній дорожній обстановці, водію автомобіля ВАЗ 21061 ОСОБА_10 необхідно було діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 16.11 ПДР України. Для оцінки дій водія автомобіля ВАЗ 21061 ОСОБА_10 відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.11 ПДР України не потрібно спеціальних технічних пізнань з області судової автотехніки, дане питання може бути вирішене органами слідства (судом) самостійно на основі юридичного аналізу всіх зібраних у справі матеріалів, стосовно до вимог ПДР України. З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та подальшому розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди - є невідповідність дій водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 вимогам п. 12.3 ПДР України (а.п.33-46 т.2);

Судовий експерт ОСОБА_32 в суді першої інстанції надав роз`яснення вказано висновку експерта, пояснив, що при ДТП розраховується технічна можливість у водія уникнути зіткнення, оскільки один водій допускає порушення ПДР, а інший повинен на це реагувати, для цього є п.12.3 ПДР України. Вся суть експертизи полягає у тому, чи водій, якому виникла небезпека для руху, мав технічну можливість зупинитись чи не мав. Оскільки водій ОСОБА_9 відповідно до проведеного дослідження мав технічну можливість зупинитись, відповідно, причинний зв`язок з ДТП іде не виконання цим водієм п. 12.3 ПДР України. Формула для визначення зупиночного шляху є стандартною, однак в залежності від типу дорожнього покриття в місці ДТП та його стану, для обрахунку беруться відповідні коефіцієнти зчеплення з дорогою. При експертному дослідженні експерт ознайомився з матеріалами кримінального провадження, вихідні дані для проведення розрахунків брав із постанови слідчого, при цьому будь яких розбіжностей чи суперечностей встановлено не було.

Правильність відображення у вироку показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, сторони кримінального провадження не оспорюють.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зібрані у справі докази, які місцевий суд поклав в основу обвинувального вироку, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності в достатній мірі підтверджують фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені при формулюванні обвинувачення, а саме те, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 не відповідали зазначеним вище вимогам Правил дорожнього руху України і знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками, а доводи захисника про те, що дії водія автомобіля ВАЗ 21061 ОСОБА_10 перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП є необґрунтованими і щодо їх спростування колегія суддів керується наступним.

Дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад, завалів або поваленого дерева), так і в силу людських помилок, необережності, необачності, а також і порушення правил дорожнього руху. Тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обв`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як, наприклад, обмеження швидкості або заборони проїзду, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася. Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (пункт 2.3 ПДР) та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пункт 12.3 ПДР). Закон не передбачає модифікації цих обов`язків або звільнення від них залежно від причин виникнення перешкоди, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.

Так, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність у їх діях складу кримінального правопорушення потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них і наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

Визначальним фактором для визначення відповідальності водія за наслідки ДТП в разі створення небезпеки під час дорожнього руху, є його об`єктивна можливість вчасно виявити цю небезпеку і технічна можливість запобігти спричинення цих наслідків.

Вказані висновки апеляційного суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у справі №621/3115/18, постанова від 27 червня 2024 року, відповідно до якої порушення Правил дорожнього руху одним водієм не виключає кримінальної відповідальності іншого водія транспортного засобу, який також порушив ПДР, і таке порушення є головною умовою заподіяння суспільно небезпечних наслідків, - перебуває з ними в необхідному причинному зв`язку.

Повертаючись до обставин даного кримінального провадження, усупереч твердженням захисника про не надання судом оцінки грубого порушення правил безпеки дорожнього руху, зокрема п.10.1, 16.11 водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_10 , як слідує з вироку суду, місцевий суд в повному обсязі проаналізував поведінку обох учасників дорожнього руху на предмет дотримання ними Правил дорожнього руху та чітко зазначив, що дійсно інший учасник ДТП потерпілий ОСОБА_10 виїжджав на перехрестя нерівнозначних доріг: із другорядної дороги на головну, здійснюючи маневр повороту ліворуч, та в дорожній обстановці, що склалася, мав надати перевагу в русі транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Перед початком руху він хоч і виявив рух автомобіля під керуванням обвинуваченого, однак помилково вважав, що відстань, на якій той перебував від перехрестя, є достатньою та безпечною для здійснення маневру потерпілим.

В той же час, колегія суддів зауважує, що вказані порушення водія ОСОБА_10 , що, на думку сторони захисту виключає винуватість ОСОБА_9 , не свідчить про наявність причинного зв`язку між цими порушеннями та дорожньо-транспортною пригодою.

Рух обвинуваченого ОСОБА_9 головною дорогою відносно потерпілого ОСОБА_10 та його розрахунок на перевагу в русі, враховано судом першої інстанції при встановленні причинного зв`язку, у вироку суду в цій частині мотивовано, що правилами дорожнього руху водій, який рухається головною дорогою має переважне право проїзду нерегульованим перехрестям в порівнянні з іншими учасниками дорожнього руху, які знаходяться на другорядних дорогах, однак такий пріоритет проїзду перехрестя ні в якому разі не звільняє такого водія від виконання інших пунктів ПДР з метою забезпечення безпеки руху. Адже обвинувачений ОСОБА_9 повинен був і мав можливість виконати вимоги п.12.3 ПДР, невиконання яких перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП та її наслідками, з чим повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Наведений критерій оцінки причинно-наслідкового зв`язку узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, відповідно до якої створення небезпеки або перешкоди внаслідок порушення правил безпеки іншим учасником дорожнього руху не виключає кримінальної відповідальності водія за ст.286 КК.

В даному кримінальному провадженні водію ОСОБА_9 для запобігання зіткненню з транспортним засобом ОСОБА_10 достатньо було розпочати своєчасне зменшення швидкості руху, чого ним зроблено не було.

Таким чином, виходячи із наведених висновків апеляційного суду та правових позицій Верховного Суду, допущене водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_10 порушення правил дорожнього руху не звільняє водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за допущене ним порушення п.12.3 ПДР, яке відповідно до висновку експерта №СЕ-19/106-22/12180-ІТ від 28.12.2022 року, стало причиною виникнення вказаної ДТП.

Крім того, захисник ОСОБА_8 у контексті заперечення вини обвинуваченим посилається на те, що ОСОБА_9 , усвідомлюючи та розраховуючи на свою перевагу в русі не міг вчасно передбачити порушення п.10.1 та п.16.11 ПДР ОСОБА_10 , а тому не мав можливості вчасно вжити всіх необхідних заходів, передбачених п.12.3 ПДР задля уникнення зіткнення транспортних засобів.

Однак такі доводи захисника, на переконання колегії суддів, є непереконливими, оскільки розрахунок на дотримання правил дорожнього руху іншим учасником дорожнього руху не означає, що водій вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення, зокрема й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником руху.

Як зазначив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в постанові від 19 травня 2020 року у справі № 490/10025/17, водій може розраховувати, що певний вид небезпеки не виникне внаслідок того, що всі учасники дорожнього руху дотримуються правил. Наприклад, водій, який розпочинає рух на перехресті на відповідний сигнал світлофора або регулювальника, вправі розраховувати, що протягом певного часу водії, яким проїзд заборонений, не розпочнуть рух і не створять перешкод для руху його транспортного засобу. За певних обставин це може позначитися на здатності водія своєчасно виявити небезпеку та відреагувати на неї, а відповідно, за певних обставин зняти з нього відповідальність за наслідки ДТП. Однак це не означає, що в разі, коли водій на момент, коли йому дозволено розпочати рух, виявляє на смузі свого руху перешкоду, наприклад пішохода або автомобіль, що не встиг закінчити маневр, зелене світло або знак пріоритету дає йому право не звертати уваги на це і продовжувати рух, ігноруючи перешкоду. Таким чином, як уже зазначалось вище, основним чинником, який визначає відповідальність водія в разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Натомість сторона захисту зосереджується лише на тому, що водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_10 рухався з порушенням вимог ПДР, що в конкретних обставинах даного провадження не має вирішального значення для встановлення винуватості обвинуваченого в порушенні правил безпеки руху, адже у ОСОБА_9 була об`єктивна можливість виявити небезпеку для руху та технічна можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР, що є визначальним чинником для встановлення відповідальності за її наслідки.

Колегія суддів зауважує, що, якби не було конкретних порушень ПДР обвинуваченим, цей суспільно небезпечний наслідок не настав би, що свідчить про наявність саме в його діянні однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину - причинного зв`язку між ними. Тож апеляційний суд не вбачає підстав ставити під сумнів установлені в кримінальному провадженні судом першої інстанції обставини, спираючись на порушення правил безпеки руху водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_10 , про які вказує захисник.

Таким чином, суд першої інстанції ґрунтовно дослідив причинно-наслідкові зв`язки між діями водіїв транспортних засобів з наслідками, що настали.

Апеляційний суд також не приймає до уваги аргументи сторони захисту про недопустимість висновку експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/106-22/12180-ІТ від 28.12.2022 року, з підстав вказаних в апеляційній скарзі захисником.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, об`єктами дослідження експерта були матеріали кримінального провадження, зокрема, протокол огляду місця події від 10.08.2022 року, висновки експертиз технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/106-22/8201-ІТ від 05.09.2022 року та №СЕ-19/106-22/8207-ІТ від 13.09.2022 року, висновок трасологічної експертизи № СЕ-19/106-22/8209-ІТ від 16.09.2022 року, протоколи слідчих експериментів, проведених як за часті ОСОБА_10 , так і за участі ОСОБА_9 .

Отже, у розпорядженні експерта були надані усі докази, що містили об`єктивну інформацію про дорожньо-транспортну подію. Експерт при заданому комплексі вихідних даних вирішив всі можливі питання, на які дав повні, в достатній мірі обґрунтовані та вичерпні відповіді. Клопотання про надання слідчим додаткових матеріалів експерт не подавав.

З огляду на встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції обставини, колегія суддів зауважує, що висновок експерта у даному кримінальному провадженні №СЕ-19/106-22/12180-ІТ від 28.12.2022 року відповідає вимогам статей 101, 102 КПК України, є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення, а, окрім того, всупереч доводам захисника, підтверджуються іншими доказами у даному кримінальному провадженні. Більше того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 підтримав свій висновок експерта під присягою та попередженням про кримінальну відповідальність.

Таким чином, колегія суддів не вбачає у цьому провадженні підстав для визнання висновку експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/106-22/12180-ІТ від 28.12.2022 року недопустимим доказом і погоджується з правильністю його оцінки судом першої інстанції, а незгода сторона захисту з такою оцінку не є достатньою підставою для визнання його неналежним чи недопустимим доказом.

Відхиляє апеляційний суд як безпідставні твердження захисника про порушення вимог ст.22 КПК України. В противагу вказаних твердженням суд першої інстанції створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і реалізації наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Суд першої інстанції у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку розглянув клопотання сторони захисту про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи та не знайшов підстав для його задоволення з наведенням в ухвалі відповідних мотивів прийнятого рішення. З такими мотивами погоджується і суд апеляційної інстанції, і констатує, що очевидних протиріч, невідповідностей та розбіжностей між вказаним висновком експертизи та дослідженими в ході судового розгляду іншими доказами не встановлено, при цьому зі змісту клопотання захисника слідує, що він фактично не погоджується із оспорюваним висновком експерта.

Порушень, пов`язаних із неповнотою судового розгляду, унаслідок відмови місцевого суду в задоволенні клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, в цій частині колегія суддів зауважує, що положення КПК України, якими врегульовано статус сторін кримінального провадження та порядок зібрання доказів, свідчать, що як сторона захисту, так і сторона обвинувачення мають право самостійно визначати, які докази слід надати для обстоювання своєї позиції перед судом.

Разом з тим, у цій справі сторона захисту не залучила експерта, у порядку передбаченому статтею 243 КПК, для проведення необхідної, на її погляд, експертизи, з метою отримання та подання суду висновку експерта (частина 3 статті 93, частина 2 статті 101 КПК).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та доведеності його вини згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», у вчиненні цього правопорушення.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність та вмотивованість наведених висновків апеляційного суду апеляційна скарга сторони захисту не містить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Отже, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту та скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 30.02.2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: