Справа 749/1199/24
Номер провадження 1-кп/749/11/25
У Х В А Л А

30 січня 2025 року Щорський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Сновськ кримінальне провадження, відомості якого внесено до ЄРДР за № 0000104 від 05.06.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000104 від 05.06.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.12.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 02.02.2025.На момент судового засідання ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені ухвалою, продовжують існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить ненастання існуючих ризиків. Тому просить прожлвдити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого на 60 діб з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не спілкуватися з малолітнім потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за винятком проведення процесуальних, слідчих дій; прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали справу та вислухавши учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.12.2024 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці - до 02 лютого 2025 року включно, заборонивши цілодобово залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці - до 02 лютого 2025 року включно та зобов`язати обвинуваченого: не спілкуватися з малолітнім потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за винятком проведення процесуальних, слідчих дій; прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що може підштовхнути обвинуваченого до втечі, останній ніде не працює, тобто не встановлена наявність будь-якої стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і взагалі будь-яких інших законних доходів на даний час, необхідних для проживання; розлучений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується посередньо, що свідчить про ймовірну можливість швидкої зміни місця проживання. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та в разі визнання його винуватим за вказаним кримінальним правопорушенням, існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та в разі визнання його винуватим за вказаним кримінальним правопорушенням, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливу на малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, з якими підозрюваний, як місцевий житель наочно знайомий і може підбурювати їх, шляхом умовлянь або погроз до зміни свідчень на його користь.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім як домашній арешт, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши цілодобово залишати місце проживання, з застосуванням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці - до 02 квітня 2025 року включно, заборонивши цілодобово залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці - до 02 квітня 2025 року включно та зобов`язати обвинуваченого:

1) не спілкуватися з малолітнім потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за винятком проведення процесуальних, слідчих дій;

2) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом.

Строк дії ухвали визначити тривалістю в два місяці - до 02 квітня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі порушення умов домашнього арешту до нього буде застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу в частині застосування домашнього арешту направити для виконання до ВП №2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1