Справа № 135/1198/24
Провадження № 1-кп/135/118/24
У Х В А Л А

іменем України

10.12.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ладижин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 19.08.2024, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого машиністом бульдозера відокремленого підрозділу «Ладижинська ТЕС» АТ ДТЕК «Західенерго», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 19.08.2024 близько 02:20 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, позаду будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, які виникли в ході суперечки стосовно колишньої дружини ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 , який на той час сидів на передньому правому пасажирському сидінні автомобіля «Mitsubishi Lanser», державний номерний знак НОМЕР_1 та реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, залізши у салон автомобіля, виліз на коліна ОСОБА_4 та кулаками правої та лівої руки наніс близько 10 ударів в область голови, тулуба та обличчя останнього. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, витягнувши потерпілого з автомобіля та кинувши його на землю, наніс правою та лівою ногою близько 10 ударів в область голови, тулуба, живота, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних синців і саден в ділянках голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 19.08.2024 близько 02:20 год. ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння позаду будинку АДРЕСА_2 , вчинив бійку із ОСОБА_4 . У цей час ОСОБА_5 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_7 , намагаючись припинити бійку між останніми відштовхувала від ОСОБА_4 . ОСОБА_7 і у останнього виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. У подальшому, реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 правою та лівою рукою почав розжимати руки ОСОБА_5 та після чого, продовжуючи свій кримінально протиправний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень кулаком правої руки наніс один удар в область обличчя колишній дружині ОСОБА_5 від якого потерпіла відчула різку біль та відійшла від ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_5 повторно підійшов до ОСОБА_7 , намагаючись відтягнути його від ОСОБА_4 , однак ОСОБА_7 продовжуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень кулаком правої руки повторно наніс один удар в область обличчя зліва колишній дружині ОСОБА_5 , внаслідок чого, остання отримала тілесні ушкодження у вигляді, множинних синців в ділянці обличчя та верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання, у якому він зазначив, що примирився з обвинуваченим, матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого він не має, та просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення. Також суду пояснив, що він добровільно не підтримує обвинувачення та йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 284 КПК України в цій частині.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як зазначено в обвинувальному акті, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що відповідно до вимог ст. 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення здійснюється в загальному порядку з урахуванням деяких його особливостей, зокрема: підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 26, ст.478 КПК); безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення згідно з ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення, а також примирення потерпілого з підозрюваним/обвинуваченим у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом (ч. 4 ст. 56 КПК).

Отже, приватне обвинувачення це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення.

Системний аналіз приписів ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 та ст. 477 КПК України свідчить, що, волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до частини першої статті 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із частиною четвертою статті 26 КПК України, пунктом сьомим частини першої статті 284 КПК України підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Зазначений законодавчий підхід покликаний сприяти врегулюванню виниклого у зв`язку зі злочином конфлікту між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим і є проявом диспозитивності як загальної засади кримінального провадження.

Таким чином, законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме відмову потерпілого від такого обвинувачення, небажання притягувати винну особу до кримінальної відповідальності, що здійснюється незалежно від позиції підозрюваного, обвинуваченого на відміну від акта про примирення, що носить двосторонній характер, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі справа №285/2083/14-к (провадження № 51-51км19).

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_4 відмовився від пред`явленого обвинувачення, його відмова не суперечить закону, наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, суд приходить до висновку, що заява потерпілого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався, цивільний позов у справі не заявлено, речові докази відсутні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 26, 284, 372, 477 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066 від 19.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в частині епізоду заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , - закрити у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1