Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000671 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Сімферополя Автономної Республіки Крим,

громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2023 ОСОБА_7 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.111КК України (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014 та № 1689-VII від 07.10.2014) і їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 .

Викладаючи диспозицію ст.111 КК України, звертає увагу, що державна зрада з об`єктивної сторони виражається у таких формах: перехід на бік ворога; шпигунство; надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Законом № 2108-ІХ від 03.03.2022, тобто після введення в Україні воєнного стану, Кримінальний кодекс України був доповнений статтею 1111 - "Колабораційна діяльність" і дії ОСОБА_7 , у разі доведення, можуть кваліфікуватися за ч.7 цієї статті, яка передбачає відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території. Тож, на час, коли відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у діях ОСОБА_7 був відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Також вказує, що Кримінальний кодекс України передбачає спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності за державну зраду, передбачену ч.3 ст.111 КК України. Так, звільняється від кримінальної відповідальності громадянин України, якщо він на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання. На переконання захисника, на обвинувачену міг чинитися тиск зі сторони окупаційної влади Кремля. Проте орган досудового розслідування це питання не досліджував.

Захисник звертає увагу на положення ст.54 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі - Женевська конвенція), згідно з якою окупаційній державі забороняється змінювати статус посадових осіб чи суддів на окупованих територіях або вживати стосовно них будь-яких заходів примусу, якщо вони утримуватимуться від виконання своїх обов`язків з міркувань совісті. Ця заборона не становить перешкоди для виконання абзацу другого статті 51. Вона не впливає на право окупаційної держави звільняти посадових осіб з посад, які вони обіймають.

Як стверджує захисник, мешканці окупованих територій підтверджують, що роботу можна отримати або в органах окупаційної влади, або у співпраці з ними. З огляду на це, посилаючись на положення ч.2 ст.19 КК України, у відповідності з якою не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, вважає, що не зайвим у таких кримінальних провадження призначення судових психолого-психіатричних експертиз для встановлення того, чи дійсно особа за конкретних життєвих обставин (окупація, активні воєнні дії) могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також вважає, що, ухвалюючи вирок, суд не дотримав вимоги ст.ст.337, 373 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення; доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_7 вчинила державну зраду за наступних обставин.

ОСОБА_7 прийняла Присягу працівника прокуратури, відповідно до якої вона, присвячуючи свою діяльність служінню Українському народові і Українській державі, урочисто присягнула: неухильно додержуватися Конституції, законів та міжнародних зобов`язань України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави; постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання працівника прокуратури.

Наказом прокурора Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим) ОСОБА_7 призначено на посаду прокурора Джанкойської міжрайонної прокуратури АР Крим. Наказом Генерального прокурора України № 1130-к від 18.08.2011 ОСОБА_7 присвоєно класний чин - юрист 1 класу.

У березні 2014 року, більш точні час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді прокурора АР Крим, за допомогою невстановлених досудовим розслідуванням осіб запропонувала ОСОБА_7 перейти та продовжити працювати в незаконно створеній так званій "прокуратурі Республіки Крим", яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації, та виконувати лише розпорядження і накази, які видані нею.

У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи добровільно та умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, будучи громадянином України і прокурором Джанкойської міжрайонної прокуратури АР Крим, проживаючи на території АР Крим, з метою становлення на окупованій території органів прокуратури іноземної держави, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, Присягою працівника прокуратури, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_8 на посаду так званого "прокурора Республіки Крим" та незаконного проведення на території АР Крим та м. Севастополя референдуму, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні 2014 року, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності, посиленні окупації півострову та утворенні в АР Крим системи незаконних органів прокуратури Російської Федерації, погодилася на призначення її до незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, виконуючи вказівки і розпорядження незаконних так званих керівників зазначеної прокуратури.

У березні 2014 року, маючи на меті сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_7 вчиняла активні дії при створенні незаконної "прокуратури Республіки Крим" Російської Федерації та її територіальних підрозділів на території України, які полягали у виконанні незаконних розпоряджень та наказів, наданих ОСОБА_8 , а в подальшому продовжила здійснювати свою трудову діяльності у складі незаконно створеної так званої "прокуратури Республіки Крим", яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації без підпорядкування Генеральній прокуратурі України.

Крім того, Указом Президента Російської Федерації № 111 від 11.03.2016 ОСОБА_7 призначена суддею Красногвардійського районного суду Республіки Крим.

Перебуваючи на посаді судді, ОСОБА_7 ухвалила рішення про визнання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.20.3 Кодексу про адміністративні правопорушення РФ ("Пропаганда або публічна демонстрація нацистської атрибутики чи символіки"), та застосувала до нього стягнення у виді арешту на строк 2 доби.

Створення та діяльність на території України правоохоронного органу іноземної держави призвели до посилення окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконних органів та злочинної організації на чолі з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Допомога ОСОБА_7 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів прокуратури Російської Федерації та придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Суд першої інстанції визнав загальновідомими і такими, що не потребують доказуванню, такі обставини.

Тимчасова окупація з боку РФ частини території України - АР Крим, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року, а також анексія з боку РФ цієї частини території України: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також "нормативними актами" самопроголошених суб`єктів на території України в АР Крим, законність яких не визнається державою Україна; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування.

В апеляційній скарзі не оспорюються ці обставини, а також факти обіймання ОСОБА_7 посади прокурора Джанкойської міжрайонної прокуратури АР Крим станом на початок анексії, прокурора незаконно створеної так званої "прокуратури Республіки Крим", яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації без підпорядкування Генеральній прокуратурі України, та судді Красногвардійського районного суду Республіки Крим.

На підтвердження цих обставин сторона обвинувачення надала:

- протоколи огляду Інтернет-видань від 15.04.2015, 29.10.2019, згідно з якими оглядом інформації на Інтернет-сайтах, зокрема, на інформаційному порталі "Судебные и нормативные акты РФ. Суды общей юрисдикции" виявлено "Приговор № 1-444/2014 1-56/2015 1-56/2016 (1-444/2014)" від 05.02.2015, ухвалений за участю прокурора ОСОБА_7 та "Решение № 2-313/2019 2-313/2019-М-113/2019 М-113/2019" від 19.04.2019 у справі № 2-313/2019, ухвалене під головуванням судді ОСОБА_7 (т.2 а.с.3-4, 34-35);

- копію листа Генеральної прокуратури України № 11/1/1-1005вих-17 від 28.08.2017, з якого вбачається, що наказом Генерального прокурора України № 13дк від 01.12.2014 прокурора Джанкойської міжрайонної прокуратури АР Крим, юриста 1 класу ОСОБА_7 звільнено із займаної посади з позбавленням класного чину за порушення "Присяги працівника прокуратури" (т.2 а.с.11-12);

- копію листа Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 7110/02.1-01-09.1 від 15.09.2017, з якого вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб № 462 від 24.11.2007, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Джанкойського міськрайонного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, між ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Сімферополя Автономної Республіки Крим (т.2 а.с.19-25);

- лист Управління СБУ у Львівській області № 62/2/1-2191нт від 21.09.2022 з додатками, якими підтверджено факт наявності у громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сімферополя АР Крим, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянства Російської Федерації, зокрема, наявність у ОСОБА_7 паспорта громадянки Російської Федерації серії НОМЕР_1 , виданого 02.04.2014, а також паспорта громадянки Російської Федерації для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 20.02.2015 (т.2 а.с.36-39);

- лист Управління СБУ у Львівській області № 62/2/1-2144нт від 20.09.2022 з додатками, з яких вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено до бази "Миротворець", а указом Президента Російської Федерації № 111 від 11.03.2016 ОСОБА_7 призначено на посаду судді так званого "Красногвардійського районного суду". Також 22.03.2022 ГО "Кримська солідарність" опублікувала інформацію про проведення обшуку в будинку кримськотатарського активіста - громадянина України ОСОБА_9 , якого ОСОБА_7 визнала винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.20.3 Кодексу про адміністративні правопорушення Російської Федерації ("Пропаганда або публічна демонстрація нацистської атрибутики чи символіки"), і наклала стягнення у виді арешту на строк 2 доби, та у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.20.3.3 Кодексу про адміністративні правопорушення Російської Федерації ("Публічні дії, направлені на дискредитацію використання Збройних Сил Російської Федерації з метою захисту інтересів Російської Федерації та її громадян"), і наклала стягнення у виді штрафу в сумі 40 000 крб. Зазначені дані також опубліковані українським інформаційним агентством "Укрінформ" (т.2 а.с.40-54);

- Указ Президента Російської Федерації "О назначении судей федеральних судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субьектов Российской Федерации" № 111 від 11.03.2016, яким ОСОБА_7 призначена суддею так званого "Красногвардейского районного суда Республики Крым" (т.2 а.с.58-68);

- роздруківки судових рішень так званого "Красногвардейского районного суда Республики Крым" з інформаційного порталу "Судебные и нормативные акты РФ", які були ухвалені "Именем Российской Федерации" під головуванням судді ОСОБА_7 на підставі законодавства Російської Федерації 24.11.2016, 01.03.2017, 24.09.2018, 09.08.2019, 06.07.2020 (т.2 а.с.69-81);

- лист Головного управління СБУ в Автономній Республіці Крим № 76/4/28-711 від 12.07.2023, згідно з яким діючий суддя судової гілки влади РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на ТОТУ АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності та здійснює правосуддя "Іменем РФ" У незаконно утвореному так званому "Красногвардейском районном суде Республики Крым". Останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . На виконання постанови слідчого Генеральної прокуратури України 29.08.2017 стосовно ОСОБА_7 заведено оперативно-розшукову справу. Згідно обліку МВС України ОСОБА_7 з 29.08.2017 перебуває в розшуку та переховується від органів влади за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (т.2 а.с.82).

Доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки її дії, у разі їх доведення, можуть кваліфікуватись за ч.7 ст.1111 КК України як колабораційна діяльність, а не державна зрада, непереконливі.

Об`єктом державної зради є національна безпека України, тобто рівень захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якого забезпечується сталий розвиток суспільства. З об`єктивної сторони надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.

При цьому під підривною діяльністю слід визнавати будь-яку діяльність, пов`язану зі спробою зміни системи вищих органів державної влади нелегітимним шляхом, втручанням у зовнішню або внутрішню політику України, зі спробою зміни території України тощо. Тобто вчинення діянь, які створюють загрозу національній безпеці України - явища і чинники, що негативно впливають на стан національної безпеки, ускладнюють реалізацію національних інтересів України у зовнішньополітичній і внутрішньополітичний сферах, у сфері державної безпеки, в економічній, соціальній та гуманітарній, науково-технологічній, екологічній, інформаційній та воєнній сферах, може бути розцінене як підривна діяльність проти України

Як правильно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_7 , умисно діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, після анексії Російською Федерацією АР Крим, будучи прокурором Джанкойської міжрайонної прокуратури АР Крим, добровільно перейшла та продовжила працювати в незаконно створеному органі виконавчої влади - так званій "прокуратурі Республіки Крим", яка увійшла до складу прокуратури держави-агресора - Російської Федерації, а в подальшому була призначена і працювала суддею так званого "Красногвардійського районного суду Республіки Крим", здійснюючи правосуддя на підставі законодавства Російської Федерації, чим сприяла зміцненню та посиленню заходів тимчасової окупації території АР Крим, яка є невід`ємною частиною України, становленню на окупованій території прокуратури іноземної держави та незаконних органів влади.

З урахуванням цих обставин посилання захисника на спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності за державну зраду необґрунтовані.

Згідно зі ст.54 Женевської конвенції окупаційній державі забороняється змінювати статус посадових осіб чи суддів на окупованих територіях або вживати стосовно них будь-яких заходів примусу, якщо вони утримуватимуться від виконання своїх обов`язків з міркувань совісті. Ця заборона не становить перешкоди для виконання абзацу другого статті 51. Вона не впливає на право окупаційної держави звільняти посадових осіб з посад, які вони обіймають.

Абзац другий ст.51 Женевської конвенції передбачає заборону примушувати до роботи осіб, що перебувають під захистом, яким не виповнилося 18 років, а по досягненню такого віку - лише до такої роботи, яка є необхідною або для забезпечення потреб окупаційної армії, або для забезпечення населення окупованої країни комунальними послугами або продуктами військових діях. Окупаційна держава не може вимагати від осіб, що перебувають під захистом, застосовувати силу для забезпечення безпеки приміщень, де вони виконують обов`язкову працю.

Суд першої інстанції дав належну оцінку діям ОСОБА_7 в контексті їх добровільності, що спростовує доводи захисника про протилежне.

Суд детально проаналізував, що громадянка України ОСОБА_7 , будучи прокурором Джанкойської міжрайонної прокуратури Автономної Республіки Крим, юристом 1 класу, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, починаючи з березня 2014 року, не вчинила жодних дій для звільнення її з посади прокурора, а в подальшому взяла участь у конкурсі на зайняття посади судді незаконно створеного окупаційною владою "Красногвардійського районного суду Республіки Крим", процедура якого передбачає у тому числі набуття громадянства Російської Федерації, тобто доклала чималих зусиль, а потім здійснювала конкретні дії на цій посаді. Припинення повноважень ОСОБА_7 , як прокурора Джанкойської міжрайонної прокуратури Автономної Республіки Крим відбулось саме внаслідок порушення нею законодавства України.

Встановлені судом обставини свідчать про добровільний характер дій ОСОБА_7 , яка не лише не утрималася від виконання обов`язків прокурора з міркувань совісті, продовжуючи працювати в незаконно створеному органі прокуратури, а і продовжила свою професійну кар`єру в незаконно створеному органі судової влади.

При цьому посилання захисника на можливу неосудність обвинуваченої з огляду на її рід занять, які передбачають необхідність обстеження стану здоров`я, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_7 вчинила особливо тяжкий злочин, особу винної, яка судимостей не має, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, і правильно призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність, а також додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3