печерський районний суд міста києва
Справа № 757/675/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Інвестиційна Спілка» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року, в рамках кримінального провадження №0000511,

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку статті 174 КПК України із клопотання про скасування арешту майна, що накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2024 року у справі №757/22613/22-к, у частині що стосується заборони державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» ().

Обґрунтовуючи клопотання заявник зазначає, що ніхто із службових осіб ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» та його засновників не мають статусу підозрюваного чи обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні №0000511 від 27.04.2022, для допиту чи участі в інших слідчих діях жодного разу не викликалися, із вказаними в ухвалі суду про арешт майна, підприємствами ніяких взаємовідносин не мали та не мають.

Накладена судом заборона на проведення реєстраційних дій більше двох з половиною років тому, порушує «Справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи - ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка», а тягар у вигляді арешту майна більше двох з половиною років тому назад, є надмірним та не відповідає принципу розумності строків кримінального провадження, що негативно впливає на ведення господарської діяльності ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка».

Наявна заборона на вчинення реєстраційних дій відносно ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка», забороняє вчиняти елементарні реєстраційні дії з метою приведення її господарської діяльності у відповідність до вимог чинного в Україні законодавства.

Заявник клопотання стверджує, що власник нерухомого майна де зареєстроване місце знаходження ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка», а саме: м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 35, вказане приміщення продав, а ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» виселив, у зв`язку із чим останнє було змушене змінити своє місцезнаходження, однак внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, у зв`язку із існуючою забороною, позбавлене.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що арештоване майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, заслухавши учасників у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 27.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Ухвалю Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року у справі №757/22613/22-к накладено арешт на корпоративні права «Лавалієр Девелопмент ЛТД» () шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування. Також заборонено державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» ().

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, провадження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судовго розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи у тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного Кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 7 КПК України, встановлено засади недоторканності права власності.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною радою України 17.07.1997 року, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «Щокін проти Украхни), напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном гарантованого статтею 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій «законності» означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може виключати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льонррот проти Швеції»).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства».

Таким чином, накладена судом заборона на проведення реєстраційних дій більше двох з половиною років тому, порушує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи - ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка», а тягар у вигляді арешту майна більше двох з половиною років тому назад, є надмірним та не відповідає принципу розумності строків кримінального провадження, що негативно впливає на ведення господарської діяльності ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка».

Наявна заборона на вчинення реєстраційних дій відносно ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка», забороняє вчиняти реєстраційні дії з метою приведення її господарської діяльності у відповідність до вимог чинного в Україні законодавства. У тому числі, як заявлено представником, позбавляє ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» права здійснити перереєстрацію свого місцезнаходження у зв`язку із вимушеним переїздом із попередньої адреси.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.174, 309 КК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Інвестиційна Спілка» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року, в рамках кримінального провадження №0000511 - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року у справі №757/22613/22-к, у частині, заборони державним реєстраторам, а також нотаріусам приймати рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, у т.ч. стосуються зміни розміру статутного капіталу ТОВ «Перша Інвестиційна Спілка» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1