Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1902/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/176/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2025 року, якою застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 21.04.2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, та те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 14.01.2025 у ОСОБА_9 виник умисел, направлений на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що одноосібно в повній мірі та швидко реалізувати свій умисел не зможе, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 06.02.2025 залучила до вказаної кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_7 , для підшукування осіб мобілізаційного віку, які за грошову винагороду мають намір незаконно перетнути державний кордон України, і таким чином вступила з останнім у попередню змову групою осіб.

У подальшому, близько 11 год. 46 хв. 06.02.2025 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поряд з приміщенням супермаркету «Сільпо», що по вул. Михайла Грушевського, 5 в м. Житомирі, в ході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_10 , повідомили останньому про необхідність надання їм копій документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану. Цього ж дня ОСОБА_9 у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_10 суму грошової винагороди, яку останньому необхідно надати їй за сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину державного кордону України, у розмірі 2000 доларів США.

Не припиняючи своїх кримінально-протиправних дій, направлених на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону України, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та в присутності останнього, близько 11 год. 12 хв. 12.02.2025, знаходячись на перехресті вулиць Радивилівська та Святого Іоана Павла II в м. Житомирі, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 повторно наголосила про надання їй попередньо перерахованих нею документів, необхідних для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину державного кордону України - громадянином України мобілізаційного віку, на період дії воєнного стану, а також про надання вказаної нею суми грошової винагороди. У цей час, ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_10 оригінал паспорту та ідентифікаційного коду останнього та повідомила, що зможе посприяти в оформленні ОСОБА_10 відрядження, на підставі якого він зможе перетнути державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на сприяння в усуненні перешкод для незаконного перетину ОСОБА_10 державного кордону України, 13.02.2025 та 18.02.2025 ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , у ході телефонних розмов з ОСОБА_10 наголосила на необхідності пришвидшення надання їй останнім грошових коштів в сумі 2000 доларів США, для оформлення бронювання від мобілізації, що стане у подальшому підставою для перетину ним державного кордону України. Крім цього, ОСОБА_9 у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_10 про граничний термін у передачі їй грошових коштів - 20.02.2025 через ОСОБА_11 , під час особистої зустрічі ОСОБА_10 з останнім, чим у черговий раз підтвердила серйозність спільних з ОСОБА_7 намірів.

У подальшому 20.02.2025 о 11 год. 21 хв., ОСОБА_7 , діючи в рамках спільного умислу з ОСОБА_9 та керуючись корисливим мотивом, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 в автомобілі «OPEL» моделі «VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік кафе «Догма» що по вул. Івана Сльоти, 59 у м. Житомирі, отримав від ОСОБА_10 несправжні (імітаційні) засоби - у вигляді 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 83363,40 грн., після чого злочинна діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_9 була припинена шляхом їх затримання у порядку ст. 208 КПК України.

20.02.2025 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та порад, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами, а саме матеріалами НСРД, протоколами допитів та іншими доказами. Крім того, наявні ризики, передбачені п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, можливість знищення, переховування, спотворення речових доказів, незаконного впливу на іншу підозрювану, свідків в даному кримінальному провадженні. Орган досудового розслідування вважав, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням особи підозрюваного та вважав, що такий запобіжний захід буде достатнім.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, наявність обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується доказами, які містяться в клопотанні слідчого, а саме : протоколами допитів свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 20.02.2025; протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; протоколами за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З вказаними висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Тобто причетність підозрюваного до даного кримінального правопорушення доведена. Більш того, обгрунтованість підозри не оспорюється стороною захисту.

Разом з цим, на переконання колегії суддів, слідчій суддя дійшов помилкового висновку щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки належним чином не врахував реальність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які доведені прокурором, підвищену суспільну небезпечність вказаного кримінального правопорушення та початкову стадію досудового розслідування.

Так, ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду підтверджується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачено покарання від 7 до 9 років позбавлення волі.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що вчинення кримінального правопорушення супроводжується залученням засобів при маскуванні (конспірації) діяльності та кримінальне провадження перебуває на початковому етапі, а тому ще не всі речові докази вилучені.

Ризик незаконного впливу підозрюваного на іншу підозрювану та свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_7 з підозрюваною ОСОБА_9 деякий час співмешкали, а тому підозрюваний може на неї впливати у разі перебування на волі. Крім того, ОСОБА_7 може вчиняти спроби протиправного впливу на свідків для зміни (відмови) від показів останніх.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обгрунтований тим, що повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі не виявлено та не вилучено в повному обсязі. Зокрема, до вчинення кримінального правопорушення можуть причетні інші особи, які за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчиняли вказане кримінальне правопорушення. З матеріалів проведених НСРД вбачається, що ОСОБА_7 вживав конспіративні заходи, спрямовані на приховування своєї протиправної діяльності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки на переконання колегії суддів обгрунтованість підозри, доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та дані про особу підозрюваного, який не працює і не має джерела доходів, свідчать про неможливість запобігання вказаним ризиками застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наданих матеріалів клопотання слідчого, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави апеляційному суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на іншу підозрювану, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного ОСОБА_7 та суспільну небезпеку даного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але в межах строку досудового розслідування, та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки, в ухвалі не наведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ухвалення нової ухвали про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 21.04.2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 квітня 2025 року (включно).

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м. Києві, рахунок: UA0085932).

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатись за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкуватися із свідками, іншими особами у даному кримінальному провадженні, визначених слідчим або прокурором;

-у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :