Провадження №1-кс/127/4045/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено 23 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 перебуває справа №127/16260/22 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено 23 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343.

25.03.2025 на адресу суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 . Заява мотивована тим, що суддею ОСОБА_6 винесено ухвалу про зупинення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 до його звільнення з військової служби та у зв`язку з цим, виділено з кримінального провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_9 . Обвинувачений стверджує, що дане рішення суперечить законам України і являється упередженим по відношенню до інших учасників судового процесу. Судом виносилась ухвала про привід ОСОБА_9 в судове засідання, однак наведена ухвала виконана не була. Відповідно по положень Конституції України контроль за виконанням рішень суду покладено на суд, а оскільки суддя ОСОБА_6 не здійснила контроль за виконанням ухвали про привід, тому на переконання обвинуваченого наявні обставини, що свідчать про упередженість судді у кримінальному провадженні, а тому ОСОБА_10 заявив відвід судді ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_10 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ній наведено.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_3 та зазначила, що упередженість судді ОСОБА_6 також полягає у тому, що до одного обвинуваченого у кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а до інших застосовано безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки обвинуваченим у заяві не наведено жодних обґрунтованих підстав для відводу головуючої по справі судді ОСОБА_6 .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Стаття 75 та 76 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, яким здійснюється судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною 3 ст. 35 КПК України.

Згідно з частиною шостою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Так у своїх рішеннях ЕСПЛ неодноразово зазначав, що "при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими". Вказана позиція міститься в п. 44 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та п. 76 рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії".

У світлі прецедентної практики ЄСПЛ об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створюються достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватись, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Слідчим суддею встановлено, що заява про відвід не містить достатньо обґрунтованих доводів, підкріплених належними доказами, які можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді справи №127/16260/22.

Твердження ОСОБА_11 про наявність сумнівів у неупередженості судді, які на його думку виникли через відсутність контролю судді за виконанням ухвали про привід ОСОБА_9 в судове засідання, не може бути підставою для відводу, оскільки вирішення процесуальних питань в ході розгляду справи, в тому числі задоволення або ж відмова у задоволенні заяв, клопотань, скарг учасників провадження, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у даній чи в інших справах, скасування судових рішень апеляційним судом, не свідчить про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді.

Окремо слідчий суддя наголошує, що згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу (самовідводу) судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні не було встановлено наявності підстав для відводу судді ОСОБА_6 у справі №127/16260/22, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82, 309, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено 23 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя