Провадження № 1-кп/643/518/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 м. Харків

Московський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0006583 від 21.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому прохає закрити кримінальне провадження за № 0006583 від 21.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що 19.12.2015 приблизно о 01:00 біля будинку № 236 по вул. Дружби Народів в м. Харків, троє невстановлених осіб, діючи з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю намагались пошкодити автомобіль «ВАЗ 2112», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , після чого, знаходячись на тому ж місці, після зауваження в їх адресу з боку ОСОБА_5 , спричинили йому тілесні ушкодження. Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0006583 від 21.12.2015 з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні було доручено здійснювати слідчому Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області. В подальшому, із зміною назви органу досудового розслідування, досудове розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому підрозділу Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області. У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій. Жодній особі повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не повідомлено.

Таким чином, під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), передбачений ч. 2 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні №0006583 від 21.12.2015 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що є підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 3 і ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якому зазначила, що підтримує клопотання.

Потерпілий ОСОБА_5 в телефонному режимі прохав розглядати справу без його участі, щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження покладався на розсуд суду.

Неявка учасників провадження не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Вивчивши клопотання прокурора, який просив закрити кримінальне провадження, з підстав, визначених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0006583 від 21.12.2015, суд приймає рішення про відмову у його закритті.

Судом встановлено, що 21.12.2015 Московським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області внесені відомості до ЄРДР № 0006583 за ознаками злочину, передбаченого ч 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доведення зазначених обставин, як випливає з ч. 1 ст. 92 Кримінального процесуального кодексу України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Суд зазначає, що Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод гарантовано ряд прав людини. Зокрема, зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.

Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи право захисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією. Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0006583 від 21.12.2015, суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, передбачених ст. 91 КПК України обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, що призвело до передчасного висновку про не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Так, 30.08.2017 слідчим Московського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006583 від 21.12.2015, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України.

16.12.2017 постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 було скасовано постанову слідчого Московського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 від 30.08.2017 про закриття кримінального провадження, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006583 від 21.12.2015 направлено слідчому для подальшого розслідування.

Підставами скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження прокурором зазначено, що постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, не містить належного обґрунтування матеріалами кримінального провадження, не проведено ряд слідчих дій для встановлення та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме за наслідками розслідування не підготовлено клопотання та не звернено до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова щодо отримання інформації про базові станції оператора мобільного зв`язку, вказівки, які надані у кримінальному провадженні не виконанні.

Після скасування постанови про закриття кримінального провадження прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 були надані вказівки в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України по кримінальному провадженню № 0006583 та зазначено строк виконання вказівок до 02.02.2018.

Як вбачається з матеріалів справи жодної із вказівок виконано не було. 19.11.2021 була винесена постанова про призначення групи прокурорів і лише 12.09.2024 начальником СВ Харківського РУП № 2 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_8 було надано доручення про проведення подальшого досудового розслідування, після чого жодної процесуальної дії не здійснено.

Відтак, суд констатує, що належні та ефективні заходи, спрямовані на розкриття вказаного злочину, не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними, кримінальне провадження тривалий час не розслідувалося, при цьому жодної із вказівок наданих прокурором після скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження 16.12.2017, здійснено не було, тому вважати, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак осіб які вчинили злочин не встановлено, не можна, як про це зазначає у клопотанні прокурор, що є безумовним порушенням прав та інтересів потерпілого.

При цьому, позицію потерпілого ОСОБА_5 суд сприймає як незгоду на закриття даного кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно п.1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом п.3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Аналізуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження № 0006583 від 21.12.2015 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - слід відмовити.

Крім цього, у справі № 331/1020/24 Верховний Суд дійшов висновку, що оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження КПК України не передбачено.

Керуючись ст. ст.2, 40, 91, 92, 110, 284, 372,394 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0006583 від 21.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1