Справа № 203/4632/24
Провадження № 1-в/0203/200/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання начальника відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про приведення у відповідність до діючого законодавства вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , працюючого фельдшером поліклініки ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказане подання відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях.

У поданні порушено питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання в зв`язку з декриміналізацією згідно вимог ч. 2 ст. 74 КК України.

Засуджений до суду не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.

Представник органу пробації надав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав.

Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подання органу пробації та просила його задовольнити.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.02.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Частиною першою ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного покарання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, визнаються такими, що не мають судимості, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Встановлено, що іспитовий строк ОСОБА_5 , визначений згаданим вироком суду, закінчився 16.02.2022 року.

Отже, оскільки іспитовий строк на даний час закінчився, дані про його скасування або засудження ОСОБА_5 з використанням правил ст. 71 КК України в матеріалах справи відсутні, коли строк давності виконання обвинувального вироку згідно вимог ст. 80 КК України також закінчився та з огляду на те, що в силу прямих вимог Закону особа за вказаних умов вважається несудимою та від покарання звільненою, беручи до уваги принцип правової визначеності та передбачуваності, а також принцип верховенства права, коли всі сумніви мають тлумачитися на користь особи й не погіршувати її становище, враховуючи, що відбування особою покарання після закінчення випробувального строку є неможливим, а саме тільки перебування її на обліку в органі пробації не може бути для цього визначальним, підстави для звільнення від відбування покарання, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України в даному випадку відсутні.

Відтак, вимоги ч. 2 ст. 74 КК України в даному випадку до вказаних правовідносин застосовані бути не можуть, а тому в поданні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про приведення у відповідність до діючого законодавства вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1