Провадження № 1-кс/643/2267/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -

встановив:

04.12.2024 до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У поданій ОСОБА_3 скарзі зазначено, що 28.11.2024 о 22:09:41 він направив на поштову скриньку Територіального управління Державного бюро розслідувань заяву про вчинення військовослужбовцем ЗСУ по відношенню до заявника вчинків, які мають ознаки злочинів, передбачених ст. 128, 358, 366 КК України.

29.11.2024 заявник зафіксував нанесені йому військовослужбовцем ЗСУ тілесні ушкодження в Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи, філія № 2 за адресою вул. Амосова, 35.

Скаржник зазначає, що станом на дату подачі заяви він не отримав від уповноваженою особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, жодної постанови чи листа.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, невідкладно внести відомості про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 129, 358, 366 КК України, до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 за скаргою відкрито провадження та призначено судове засідання. Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, витребувано матеріали за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 .

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просив її задоволити з підстав, викладених у ній. Також довів до відома слідчого судді, надавши для огляду письмовий висновок експерта, що характер нанесених йому тілесних ушкоджень вказує на їх ступінь як легких.

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в судове засідання не з`явилася, разом з витребовуваними матеріалами подала заяву, у якій просила розглядати скаргу без участі слідчого у зв`язку зі службовою зайнятістю.

У наданих слідчому судді матеріалах за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 зазначено, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань.

В обґрунтування своєї позиції посилалася на норму ч. 4 ст. 216 КПК України, відповідно до якої слідчі органів Державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів: 1) вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Директором Бюро економічної безпеки України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті; 2) вчинених службовими особами Національного антикорупційного бюро України, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або іншими прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності детективів підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті; 3) проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з тим, що розслідування фактів, викладених в заяві ОСОБА_3 , не відноситься до підслідності Державного бюро розслідувань, заява ОСОБА_3 направлена за належністю для розгляду до ГУНП в Харківській області.

Частиною 3 ст.306 КПК України встановлено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, настає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Крім того, нормою ч. 1 ст. 216 КПК України врегламентовано, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюють слідчі органів Національної поліції, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Звернення скаржника із заявою про зобов`язання уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, невідкладного внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим проведенням досудового розслідування відомостей про вчинення злочинів, стосувалося кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст.ст.129, 358, 366 КК України, а тому розгляд такої заяви відноситься до підслідності органів Національної поліції та перебуває поза межами підслідності органів Державного бюро розслідувань.

З огляду на викладене, заслухавши скаржника, дослідивши зміст скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя констатує відсутність зазначеної заявником бездіяльності з боку уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись статтями 26, 214, 216, 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10.12.2024 о 12:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1