Номер провадження 1-кп/243/583/2025
Номер справи 243/1678/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року місто Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056 від 13 лютого 2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, т.в.о. начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , сержанта, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Сержант ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді т.в.о. начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , 13 лютого 2025 у вечірній час доби приблизно о 16 годині, перебуваючи на узбіччі дороги поблизу садового товариства по вулиці Гагаріна у м.Слов`янську Краматорського району Донецької області побачив на землі зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, та у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

Далі сержант ОСОБА_2 , діючи умисно, маючи намір на придбання психотропної речовини без мети збуту, в порушення ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в порушення вимог Закону України Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів і ст.ст.1, 4, 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу психотропних речовин, знаходячись на узбіччі дороги за вищевказаною адресою, підняв з землі зіп-пакет з психотропною речовиною, тим самим незаконно придбав її без мети збуту.

Після чого сержант ОСОБА_2 знаходячись у зазначеному місці та в зазначений час, поклав до кишені куртки зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, тим самим почав її незаконно зберігати.

Після чого сержант ОСОБА_2 з вказаним зіп-пакетом з кристалічною речовиною білого кольору рухався по вул.Гагаріна у м.Слов`янськ Краматорського району Донецької області та того ж дня приблизно о 17-40 год. був зупинений співробітниками поліції для перевірки документів та особистих речей, під час чого останній повідомив, що він має при собі психотропну речовину.

13 лютого 2025 в період часу з 18 год. 50 хв. по 18 год. 55 хв. під час проведення огляду місця події сержант ОСОБА_2 добровільно надав для огляду зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,9585 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовині становить 0,7518 г, яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.302 КПК України подано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 24.02.2025, в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, визнає беззаперечно, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 підтвердив добровільність беззаперечного визнання ОСОБА_2 винуватості у вчиненому та його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і розгляд обвинувального акту за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, кількість вилученої психотропної речовини - 0,7518 г; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, проходить військову службу, є учасником бойових дій, за місцем служби характеризується позитивно, за місцем мешкання посередньо, за психіатричною та наркологічною допомогою не звертався).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_2 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді штрафу. З урахуванням особи обвинуваченого, наявності обставини, що пом`якшує покарання, покарання у виді штрафу є таким, що відповідатиме його особі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання по речовому доказу вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 368, 370, 373-374, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/113-25/1310-НЗПРАП від 20.02.2024 у сумі 2387,70 грн. на користь держави.

Речовий доказ у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме PVP масою 0,9585 г, що зберігається у камері схову речових доказів ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 620, - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку спрощеного провадження в порядку передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1