Справа № 368/260/25
провадження № 1-кп/368/136/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2025 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

З участю сторін кримінального провадження:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_3

Потерпіла сторона:

Потерпіла - ОСОБА_4

Сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_5

Захисник обвинуваченого - авдокат ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України, яке внесено 01.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 02.01.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (термін дії ухвали до 01.03.2025 року, включно), -

В С Т А Н О В И В :

21.02.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, яке внесено 01.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 02.01.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (термін дії ухвали до 01.03.2025 року, включно).

21.02.2025 року автоматизованою системою документообігу суду Кагарлицького районного суду Київської області на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , присвоєно справа № 368/260/25, провадження № 1 кп/368/136/25.

25.02.2025 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Призначити підготовче судове засідання в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, яке внесено 01.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 02.01.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (термін дії ухвали до 01.03.2025 року, включно), -

- у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3 на 14 год. 00 хв. 28.02.2025 року.

3. В судове засідання викликати учасників судового провадження:

- прокурора, - процесуального керівника, або прокурора, який включений до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- обвинуваченого ОСОБА_5 , (етапувати в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3, - з ДУ «Київський СІЗО»).

- захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- потерпілу ОСОБА_4 , (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

4. Судове засідання на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України розпочати суддею одноособово, (з роз`ясненням положень п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України), в складі:

Головуючий - суддя : ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 .

5. Копію ухвали направити вищепереліченим учасникам судового провадження.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2025 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, - ОСОБА_3 , - вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кагарлицького районного суду Обухівського району Київської області, так як дане кримінальне провадження підсудне Кагарлицькому районному суду Обухівського району Київської області, підстав для його повернення прокурору, чи закриття, - немає, слухати справу слід одноособово суддею, викликавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

Щодо запобіжного заходу, - прокурор заяявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що подав письмове клопотання наступного змісту:

- У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 01 січня 2025 року, - за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому обвинувачується особа:

- Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеки визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням Конституції України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину) проти життя особи, яке вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 31.12.2024, близько 22 год., разом з дружиною ОСОБА_7 перебували в будинку за місцем проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час до будинку повернувся їх син, - ОСОБА_8 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та, зайшовши до спальної кімнати будинку, де знаходились останні, - почав провокувати конфлікт, а саме, - ображати їх нецензурними словами, погрожувати, таким чином, - вчинив домашнє насильство.

Так, ОСОБА_7 зробила зауваження сину, що останнього розлютило ще більше і коли мати піднялась із ліжка, то ОСОБА_8 , - спочатку штовхнув її в груди, від чого вона впала на ліжко, а коли знову піднялась, повторно штовхнув її на ліжко та почав наносити удари в область грудної клітини.

З метою припинити агресивних дій сина, - ОСОБА_5 підійшов до нього та відштовхнув його від дружини, на що останній наніс йому удар в область верхньої губи, від якого він впав на підлогу. Після того, як ОСОБА_8 знову штовхнув матір і вона впала, то у ОСОБА_5 раптово виник умисел на умисне заподіяння смерті іншій людині, а саме, - сину ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 ,. перебуваючи в спальній кімнаті будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 31.12.2024, близько 22 год., реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, а саме, - умисного вбивства сина ОСОБА_8 , нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, піднявся з підлоги та, взявши в ліву руку ніж, який знаходився поруч на столі, наніс один удар в область живота зліва сину ОСОБА_8 , який в цей час стояв в проході зазначеної кімнати, в результаті чого останній нагнув тулуб вперед.

Після чого, ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних дій спрямованих на заподіяння смерті сину, наніс ще один удар ножем в область грудної клітки останнього, від якого він впав на підлогу, спричинивши два проникаючі поранення, від яких ОСОБА_8 помер на місці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, - смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені, яке призвело до гострої крововтрати.

Відомості про особу обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кагарлик Київської області, громадянин України, українець, пенсіонер, одружений, із середньо-спеціальної освітою, не маючий на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 01.01.2025, у ході якого виявлено труп ОСОБА_8 зі слідами насильницької смерті в будинку за місцем проживання останнього та ОСОБА_5 , а також знаряддя вчинення злочину- ніж;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.01.2025, в ході якого виявлено та вилучено одяг підозрюваного;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 01.01.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.01.2025 згідно якого останній визнав вину у вбивстві сина ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка була свідком-очевидцем вчиненням даного злочину від 01.01.2025;

- іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження, у їх сукупності.

01.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, - за підозрою у вчиненні нимкримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

01.01.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

01.01.2025 ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.03.2025 включно.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від суду), вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 у кримінальному провадженні з метою зміни її показів, оскільки остання являється дружиною ОСОБА_5 та проживає спільно з ним.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу є:

1. Вагомість наявних доказів про вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.

- Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів дає достатні підстави обвинувачувати у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 .

2. Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

- ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

3. Міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

- Зареєстрованийта проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер, одружений.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

- У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, - такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатне забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 з огляду на наявність високої ступені ризику впливати на свідків у кримінальному провадженні наявність яких обґрунтована вище.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України.

Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.І ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194, 314, 315 КПК України, - прокурор просив суд під час підготовчого судового засідання:

1. Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - строком на 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», без права внесення застави.

Під час підготовчого судового засідання з інших процесуальних питань, - прокурор інших заяв та клопотань, - не заявляв.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2025 року, потерпіла ОСОБА_4 , якій судом роз`яснено її права, як потерпілої, зазначила наступне:

- свої законні права та інтереси, як потерпілої в даному кримінальному провадженні, - буде представляти самостійно, - вона не бажає мати представинка (адвоката);

- вона не має до обвинуваченого будь яких претензій, - чи то матеріального, чи морального характеру, а тому цивільний позов до суду, - для його розгляду спільно з кримінальним провадженням, - подавати не буде;

- заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого у виді тримання під вартою, та підтримала клопотання захисника обвинуваченого про обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Інших заяв та клопотань потерпіла під час підготовчого судового засідання, - не подавала.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2025року, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 :

- нею було роз`яснено її падзахисному, - овнуваченому ОСОБА_5 його паво на слухання справи колегіально в складі трьох суддів, проте, - обвинувачений бажає, щоб слухання справи проводилося суддею однооособово;

- вважає, що слухання даного кримінального слід проводити суддею одноособово, так як це не суперечить законним правам та інтересам її підзахисного, окрім того, - на її лдумку, як захисника, - одноособовий розгляд суддею, - відповідає законним правам та інтересам обвинуваченого;

- вважала за можливе провести підготовче судове засідання, та вважала за можливе по результатах проведеного підготовчого судового засідання закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на день та час, який визначить суд.

- не вважала за необхідне оскаржувати рішення органу досудового розслідування (постанови), які виносилися слідчим чи прокурором під час підготовчого судового засідання;

- заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про обрання у відношенні її підзахисного, - обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та заявила клопотання про обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, про що подала письмове клопотання, якее міститься в матеріалах справи.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.02.2025року, обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення йому законних прав та обов`язків зазначив наступне:

- права та обов`язки як обвинуваченого йому зрозумілі;

- не заперечує проти закриття підготовчого судового провадження та призначення кримінального провадження до слухання кримінального провадження по суті поданого обвинувального акту;

- ніяким чином не заперечує того факту, що саме він спричинив смерть своєму сину;

- він має поганий стан здоров`я, - переніс інфоркт, інсульт, має вади слуху, в зв`язку з чим носитть слуховий апарат;

- заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання у відношенні нього, як обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та підтримав клопотання свого захисника щодо обрання у відношенні нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту;

- він не збирається уникати від суду, та нікуди він і не може зникнути, адже має дуже поганий стан злдоров`я з огляду на його вік (має повних 73 роки), а тому потребує постійного лікування та прийому великої кількості ліків підтримуючого характеру.

Отже, суд, провівши підготовче засідання по даному кримінальному провадженні, приходить до наступного:

- кримінальне провадження підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області, підстав для його закриття або зупинення немає, обвинувальний акт формально відповідає вимогам КПК України, відповідно, - кримінальне провадження може бути призначене до основного судового розгляду у відкритому судовому засіданні в строки, визначені в резолютивній частині даної ухвали, в судове засідання слід викликати прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілу.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , - дане питання судом вирішено нижче по тексту даної ухвали в розділі «запобіжний захід».

Далі, згідно ч. 1 ст. 314 1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Згідно ч. 2 ст. 314 1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 314 1 КПК України форма, зміст та порядок складання досудової доповіді про обвинуваченого визначаються законодавством.

Санкція кримінаьного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого в рамках даного кримінального провадження обвинувачується ОСОБА_5 , - передбачає покарання у виді:

- позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі або особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення кого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно ч. 6 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 115 КК України, положення ч.ч. 1, 3, 6 ст. 12 КК України, - ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину).

Суд зазначає, що у відношенні осіб, які обвинувачені у вчиненні особливо тяжкого злочину, - досудова доповідь не складається, а тому, - процесуальної необхідності щодо витребування досудової доповіді у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , - немає.

З огляду на санкцію ч. 1 ст. 115 КК України, є обставина, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України, - обвинувачений ОСОБА_5 має право на слухання кримінального провадження колегіально у складі трьох суддів, проте, - після роз`яснення йому такого права як прокурором під час передачі справи до суду та судом під час підготовчого судового засідання, - обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник забажали, щоб дане кримінальне провадження проводилося слуханням суддею одноособово.

Запобіжний захід.

Отже, - запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, - допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 01.03.2025 року, а судове слідство ще навіть не розпочиналося (суд знаходиться на стадії підготовчого судового засідання), а тому суд повинен вирішити питання щодо продовження строків тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який вид запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться під вартою з моменту вчинення ним злочину, то, зглядаючись на обставини справи, які будуть наведені нижче, суд вважає, що перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в подальшому в умовах ізоляції від суспільства (під вартою) - є на даний час, - необгрунтованим, а тому відносно нього потрібно змінити запобіжний захід, та призначити запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положенням ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.

Право на свободу та особисту недоторканність одне із найбільш значущих для людини.

У Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до п. 9 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5] 1-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов язків, а також запобігання ризикам зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК.

Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується урахування практики Європейського суду з прав людини, то суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розумінні ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.

Суд наголошує на тій обставині, що в клопотанні прокурора відсутні розумні, достатні обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням рішень ЄСПЛ, а саме, - суд вважає, що клопотання прокурора має ознаки формалізму, в ньому містяться лише посилання на ті обставини, на підставі яких обвинуваченому ОСОБА_5 і було обрано такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Так, прокурор в своєму клопотання пісилається на ту обставину, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі терміном до 15 років, а тому на підставі даної обставини і слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте, суд критично відноситься до такою позиції представника державного обвинувачення, - прокурора, так як вона йде врозріз з практикою Європейського суду з прав людини, а саме:

- згідно положень ст. 5 Конвенції, та правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «... тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою...».

Окрім того, суд зазначає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України ще не тягне за собою автоматичне визнання його вини у злочині, в якому він обвинувачується стороною обвинувачення, він до винесення вироку вважається таким, який не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому суд вважає, що сам лише розмір санкції статті, по якій пред`явлене обвинувачення, - не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою.

Окрім того, як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05 від 11.07.2006р.) одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.

Як зазначено в п.85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) - тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» (№72967/01 від 01.03.2007 р.) - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№ 15217/07 від 12.03.2009 р.) національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05 від 01.06.2006 р.) посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як зазначено в п. 51 Рішенні ЄСРПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 р.) попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

В даному випадку слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_5 з моменту вчинення злочину перебуває під вартою, судове слідство ще не почалося, сторона обвинувачення на її думку зібрала вже достатньо доказів на підтвердження вини обвинуваченого, інших доказів сторона обвинувачення вже не здобуває, а тому перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за даних обставин, на думку суду, - має вираз фактичного очікування судового слухання.

Як зазначено у Рішенні ЄСПРЛ «Попков проти Росії» підозрюваний повинен бути звільнений ..., якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою, а влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

Отже, врахорвуючи вищевказане, суд вважає, що прокурор в своєму клопотанні не надав нових, вагомих обставин, які б суд мав змогу застосувати як ризики, в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, для подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони грунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Гарсія Руіс проти Іспанії»).

Суд вважає, що на даному етапі він (суд) об`єктивно позбавлений можливості зазначити адекватні, законні підстави для подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Як зазначено у окремій думці судді ЄСПЛ Калайджиєвої в рішенні «Шалімов проти України» від 04.03.2010 р.: будь-яка концепція «автоматичної законності» позбавлення свободи несумісна з принципами Конвенції і немає сумніву, що пункт 4 статті 5 Конвенції є процесуальною гарантією та засобом юридичного захисту проти такого тримання під вартою.

З огляду на зміст клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 воно має ознаки «автоматичної законності» позбавлення свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , без належного обгрунтування прокурором такого тримання з огляду на норми КПК України та рішення Європейського суду з прав Людини.

Крім того, 15 грудня 2016 року ЄСПЛ було винесено рішення у справі «Ігнатов проти України» (далі Рішення), де було визнано заяву прийнятною та визнано, що мало місце порушення ст.5 Конвенції.

У п. п. 40 - 41 Рішення ЕСПЛ зазначено:

- «п. 40. Суд нагадує, що питання про те, чи є розумним термін тримання особи під вартою не може оцінюватися абстрактно. Це питання повинно бути оцінено відповідно до особливостей кожного конкретного випадку, причини, наведених у рішеннях національних судових та слідчих органів, і задокументованих фактах, на які посилається заявник у його клопотанні про звільнення. Тривале тримання під вартою може бути виправдане у даному випадку, тільки якщо є конкретні ознаки існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи (див, серед іншого, Лабіта проти Італії, № 26772/95, § 153, БСИЯ 2000-ІУ, і Бузаджі проти Республіки Молдова, процитоване вище, § 90).

П.41.У цій справі Суд зазначає, що тримання заявника під вартою тривало майже рік і вісім місяців. Серйозність звинувачень, висунутих проти нього і ризик його втечі були згадані в первісному рішенні про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ці ж аргументи, а також ризик його впливу на хід розслідування, який був доданий незабаром (див. пункти 8 і 13), залишилися незмінними аж до винесення вироку, за винятком рішення від 1 жовтня 2013, яке не містило взагалі ніяких підстав (див пункти 12 і 34 вище). Таким чином, суди використовували ті ж підстави для продовження терміну тримання заявника під вартою. Проте, відповідно до параграфу 3 статті 5, обґрунтування будь-якого терміну тримання, незалежно від того, наскільки коротким цей термін є, повинно бути переконливо продемонстроване владою.

З огляду на вищевказану норму Європейського Права, суд вважає, що на даному етапі судового слідства він не може застосувати підстави, які слугували обранню відносно нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що ж стосується ризиків, то суд зазначає наступне.

- Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою (див. Строган проти України, № 30198/11, § 97, 6 жовтня 2016 p.).

Крім того, з плином часу для тривалого тримання заявника під вартою потрібне додаткове обґрунтування, але суди не надали жодних додаткових аргументів. Крім того, на жодному з етапів національні суди не розглянути будь-які інші превентивні заходи в якості альтернативи тримання під вартою (див. Осипенко проти України, №. 4634/04, §§ 77 і 79, 9 листопада 2010 року).

Викладені міркування є достатніми для того, щоб Суд прийшов до висновку, що мало місце порушення параграфу 3 статті 5 Конвенції».

Суд вважає, що прокурор в судовому засіданні взагалі не довів тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 має намір переховуватися від суду, а просто обмежився посиланням на такий ризик.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою повинні бути надані додаткові вагомі докази того, що є наявна доцільність продовження такого строку і що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані. Обов`язок доказування вагомості застосування такого виняткового запобіжного заходу покладається на сторону обвинувачення, зокрема, в даному випадку, - на прокурора, який заявив клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Тобто, саме прокурором в процесі повинно бути надано такі докази неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, які б не могли б бути піддані жодному сумніву.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, згідно положень ст. 177 КПК України ризиками у кримінальному провадженні є:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обоє язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Потрібно наголосити, що в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу прокурор приділив увагу ризикам поверхнево, не навівши жодних достатніх, розумних обгрунтувань.

В той же час ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор, у свою чергу, не навів доказів реальної можливості незаконного впливу підозрюваного на процес доказування у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на свідків.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути:

- фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду, - обвинувачений ОСОБА_5 не пережовувався від органів досудового слідства.

- показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо, - обвинувачений ОСОБА_5 не висловлював намірів переховуватися від слідства чи суду, має постійне місце проживання;

- фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - прокурором таких даних суду не надано;

- показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально, - прокурором таких даних суду не надано;

- незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально, - прокурором таких даних суду не надано;

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку, - навпаки, обвинувачений ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, більше того, - обвинувачений ОСОБА_5 не притягувався навіть до адміністративної відповідальності;

- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи, - прокурором таких даних суду не надано;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально, - прокурором таких даних суду не надано;

- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю, - прокурором таких даних суду не надано;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - прокурором таких даних суду не надано;

- документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів, інформація про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем, - прокурором таких даних суду не надано;

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Проте, жодного доказу, який би свідчив про дійсне існування таких ризиків прокурором в порушення вимог п. 2, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України, - не зазначено.

Особа підозрюваного.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Суд при розгляді клопотання ретельно перевіряє дані про особу, щодо якої продовжується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, здоров`я, сімейний стан, соціальна занятість особи, вид діяльності, місце проживання п.п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК). Стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід. При з`ясуванні сімейного стану має значення наявність як батьківської, так і власної родини, оскільки у підозрюваного (обвинуваченого) можуть бути члени сім`ї, які потребують його догляду. Водночас слід встановлювати, чи підтримує ця особа із родиною позитивний емоційний зв`язок

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року). Основні порушення такі: неповні або неточні дані про підозрюваного чи обвинуваченого; відсутність дати і часу затримання особи; недостатність мотивування та обгрунтування.

Як зазначено в Постанові № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» врахування стану здоров я обвинуваченого у разі необхідності стаціонарного лікування у зв 'язку з тяжкими хронічними захворюваннями.

Слід звернути увагу і на практику ЄСПЛ з цього питання. Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

У справі Testa v. Croatia, № 20877/04, рішення Суду від 12 липня 2007року, Суд прийшов до висновку, що відсутність належного медичного обслуговування та медичної допомоги заявнику в зв`язку ... та відсутність належних умов тримання під вартою, протягом двох років, принижували її гідність та викликали у неї почуття страху та приниження, що мали на меті зламати її фізично та морально. Зважаючи природу, тривалість та суворість поводження із особою, якому було піддано заявника, та загальний негативний вплив на її здоров 'я, воно може вважатися нелюдським та принижуючим поводженням, в розумінні статті 3 Конвенції про права людини.

Прикладом порушення статей 2, 3 Конвенції внаслідок необгрунтованого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є рішення ЄСПЛ від 14.03.2013 у справі «Салахов та Іслямова проти України». У цій справі ЄСПЛ встановив порушення cт. 2 Конвенції в контексті матеріального аспекту з огляду на недотримання державою позитивного обов язку щодо захисту здоров я та життя заявника. У цій справі ЄСПЛ у рішеннях проти України вперше зазначив, що у зв язку з недотриманням вказівки ЄСПЛ, наданої Уряду відповідно до Правила 39 Регламенту ЄСПЛ, щодо термінового переведення заявника до медичного закладу з метою надання йому належної медичної допомоги Україна не виконала свої зобов язання за cm. 34 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - обвинувачений ОСОБА_5 є особою похилого віку (має повних 73 роки), переніс інфоркт та інсульт, в зв`язку з чим потребує постійного профілактичного лікування вживання великої кількості стимулюючих та підтримуючих препаратів, а тому суд вважає, що подальше тримання такої особи в умовах СІЗО матиме ознгаки знущання з особи похилого віку, яка має чисельні серцево судинні зхахворювання, та потребує лікування, окрім того, - обвинувачений ОСОБА_5 має значні вади із слухом.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має громадянство України та постійне місце проживання зі своєю сім`єю, тобто у нього уснують міцні соціальні зв`язки, є особою похилого віку, має тяжкі захворювання серцево судинної системи, має вади слуху, - що, на думку суду, - унеможливлює наявність ризиків, на які здійснює посилання прокурор, як на підставу для обрання у відношенні обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою (найтяжчого запобіжного заходу).

Вищевказані обставини (в частині, що стосуються запобіжного заходу), - дають підстави суду для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положення ч. 4 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але нее доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`кий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

З огляду навищевказані бствини справи танорми процесуального права, - суд вважає за необхідне та достатнє обраи у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як суд вважає, що такий запобіжний захід є необхідним та достатнім запобіжним заходом, та таким, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Окрім того, - суд ввважає покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 (на час дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту) наступні обов`язки:

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Прибувати до Кагарлицького районного суду Київської області, - за першою вимогою суду;

2) цілодобово не залишати без дозволу суду місце свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 після проголошення ухвали та отримання її копії, - невідкладно прибути до місця його проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваного ОСОБА_5 , - звільнити з під варти в залі суду, - негайно, - після проголошення даної ухвали.

Що стосується цивільного позову:

- цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній, більше того, - потерпіла в підготовчому судовому засіданні зазначила, що будь яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, а тому цивільний позов подавати не буде.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Підстав для застосування положень п.п. 1 4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, - немає.

Згідно ч. 2 ст. 27 КПК України кримінальне провадження в судах всіх інстанцій здійснюється відкрито.

Підстав для здійснення судового засідання у закритому судовому засіданні, та які передбачені п.п. 1 5 ч. 2 ст. 27 КПК України, - немає.

Крім того, - слухання даного кримінального провадження слід провести одноособово.

З огляду на вищевказане, підготовче судове провадження слід вважати закінченим.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.ч. 1, 3, 6 ст. 12, ч. 1 ст. 115 КК України, ст. ст. 31, 107, 110, 369, 371, 372, 314 - 316, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Підготовче судове провадження у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, яке внесено 01.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 02.01.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (термін дії ухвали до 01.03.2025 року, включно), - закінчити.

Призначити до слухання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України, яке внесено 01.01.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201,Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого (Московська), 3, на 12 год. 00 хв. 26.03.2025 року.

Запобіжний захід.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 02.01.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (термін дії ухвали до 01.03.2025 року, включно), - відмовити.

В рамках кримінального провадження за № 0000001 від 01.01.2025 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України, -

- застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 02.01.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (термін дії ухвали до 01.03.2025 року, включно), - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваного ОСОБА_5 , - звільнити з під варти в залі суду, - негайно, - після проголошення даної ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Прибувати до Кагарлицького районного суду Київської області, - за першою вимогою суду;

2) цілодобово не залишати без дозволу суду місце свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 після проголошення ухвали та отримання її копії, - невідкладно прибути до місця його проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії ухвали слідчого судді з 28.02.2025 року (з моменту проголошення), по 28.04.2025 року, включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, буд. 13).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що порушення умов цілодобового домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, - тримання під вартою.

Зобов`язати відповідальних осіб ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, буд. 13), -

- негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 20.02.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке передбачено:

- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

- як особу, відносно якої встановлено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на прокурора.

Ухвала підлягає до негайного виконання:

- відповідальними особами ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (в частині постановлення на облік обвинуваченого як особи, у відношенні якої обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, та подальшого контролю процесуальної поведінки обвинуваченого поза судовим процесом);

- обвинуваченим ОСОБА_5 (в частині постановлення на облік та дотримання обмежень, встановлених запобіжним заходом);

- працівниками батальйому конвойної служби ГУ НП в Київській області (в частині звільнення обвинуваченого з під варти в залі суду після проголошення ухвали).

В судове засідання викликати учасників судового провадження:

- прокурора, - процесуального керівника, або прокурора, який включений до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- обвинуваченого ОСОБА_5 , - (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3);

- потерпілу ОСОБА_4 , (в зал судових засідань Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3).

Слухання провадження проводити суддею одноособово в складі:

- головуючий, - суддя ОСОБА_1 ;

- секретар, - ОСОБА_2 .

Копію ухвали вручити вищепереліченим учасникам судового провадження.

Ухвала в частині призначення кримінального провадження до слухання, -оскарженню окремо від остаточного рішення по даному кримінальному провадженню (вироку чи ухвали), - не підлягає.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1