Справа № 553/1837/21
Провадження № 1-кп/553/29/2025
У Х В А Л А

Іменем України

10.04.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 07.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, має вищу освіту, розлученого ,пенсіонера Збройних Сил України, працюючого приватним підприємцем, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.05.2014, близько 15:00 години, перебуваючи на території земельної ділянки АДРЕСА_2 , здійснив декілька пострілів з пневматичної гвинтівки «HAMMERLI Mod. HUNTER FORCE 1000», серійний номер «TD003684», калібру 4,5 мм, з оптичним прицілом, у напрямку суміжного садового товариства «Надія», розташованого по вул. Придорожня, 1, у м. Полтава (сел. Вороніна). Під час здійснення пострілів у денний час доби на не огородженій та не обладнаній спеціально для цього ділянці, ОСОБА_4 , який є офіцером запасу Збройних Сил України, має звання майстра спорту з кульової стрільби, являється автором навчального посібника зі стрілецької підготовки, тобто досконало володіє навичками поводження з різними видами зброї, у тому числі навичками поводження з вищевказаною пневматичною гвинтівкою та знайомий з її тактико-технічними характеристиками, діючи з непрямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень особам, які в цей час перебували на території зазначених садових товариств, тобто у місці відпочинку та проживання людей, і хоча прямо не бажаючи, але свідомо припускаючи настання вказаних суспільно-небезпечних наслідків, із зазначеної пневматичної гвинтівки «HAMMERLI Mod. HUNTER FORCE 1000». серійний номер «TD003684», калібру 4,5 мм, з оптичним прицілом, поцілив у праве око ОСОБА_5 , яка у цей час проходила на відстані близько 50 м від нього по території суміжного садового товариства «Надія», розташованого по вул. Придорожня, 1, у м. Полтава (сел. Вороніна), чим спричинив останній тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1119 від 10.01.2020, ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: кульового наскрізного проникаючого поранення очного яблука з випадінням внутрішніх оболонок, тотальної гіфеми та гемофтальма правого ока, гематоми повік правого ока з повною втратою зору на праве око, які утворились не менш ніж від однократної дії тупого обмеженого предмету, яким могла бути куля при пострілі з пневматичної зброї, які кваліфікуються лише у своїй сукупності, як ТЯЖКІ тілесні ушкодження (п.2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995), що потягли за собою розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності, не менш ніж на одну третину.

Дії ОСОБА_4 згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину).

28.03.2025 захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 було заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні, внесеному до

Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 07.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину не визнав, клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надала до суду заяву, у якій клопотання підтримала, просила його задовольнити та проти відмови потерпілої від цивільного позову не заперечувала. Судове засідання просила провести без її участі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надала до суду заяву, у якій проти задоволення клопотання не заперечувала. Судове засідання просила провести без її участі.

Суд ,вислухавши думку прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання сторони захисту ,обвинуваченого, який підтримав клопотання заявлене захисником та просив суд його задовольнити, надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків .

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частині 2 статті 44 КК України зазначено , що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

У частині 3 статті 49 КК України зазначено , що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

05.02.2021 постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області було оголошено ОСОБА_4 в розшук та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

19.03.2021 постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено , що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення 01.05.2014 року .

Отже , з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло 10 років.

Санкція інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів та ОСОБА_4 не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 ґрунтується на вимогах закону у частині звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та підлягає задоволенню.

У зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 121 КК України у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити.

До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався

У липні 2021 року потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 194248,55 грн.

20.03.2025 від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява, у якій остання, посилаючись на те, що цивільний спір було урегульовано в позасудовому порядку, просила прийняти її відмову від вищезазначеного позову.

В судовому засіданні прокурор вважав, що заяву про відмову від позову слід прийняти та провадження по справі закрити.

Захисник та обвинувачений у своїх заявах. просили прийняти заяву потерпілої про відмову від позову і закрити провадження у справі.

Потерпіла у своїй заяві підтримала свою заяву про відмову від цивільного позову та просила її задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши цивільний позов та заяву про відмову від позову, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши заяву про відмову від позову, матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти відмову на підставі ст. 255 ЦПК України, закрити провадження у справі, оскільки, позивач відповідно до положень ст.ст. 49, 255 ЦПК України відмовився від позову, підстав для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова не суперечать вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 194248,55 грн.

Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст. 100 КПК України.

Крім того, захисником ОСОБА_6 заявлене клопотання про повернення речового доказу, а саме :пневматичної гвинтівки «HAMMERLI HANTER 1000» №TD00384 із коробкою для зберігання гвинтівки власнику ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що вищевказана пневматична гвинтівка вилучена в ході проведення огляду місця події 01.05.2014 і визнана

речовим доказом у кримінальному провадженні, не належала ОСОБА_4 , а належала ОСОБА_8 , який помер, але дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тобто на даний час власником гвинтівки є ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, речовий доказ, а саме: пневматичну гвинтівку «HAMMERLI HANTER 1000» №TD00384 із коробкою для зберігання гвинтівки слід повернути її власнику ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 100,128, ст. 284 ч.2 п.1 , ст., 284-288, 376 КПК України, ст. 49 КК України, ст. ст. 49, 206, 255 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 121 КК України на підставі п. 4. ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 07.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Прийняти заяву цивільного позивача ОСОБА_5 про відмову від цивільного позову.

Закрити провадження по цивільному позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 194248,55 грн.

Роз`яснити сторонам , що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Речові докази по справі:

Пневматичну гвинтівку «HAMMERLI HANTER 1000» №TD00384 із коробкою для зберігання гвинтівки повернути її власнику ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати по справі віднести на рахунок держави

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1