Номер провадження 1-кс/404/4341/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000892 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, про проведення тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення (виїмки) стосовно відомостей, що становлять банківську таємницю.

Дізнавач, прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання, додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, зважаючи на реальну загрозу зміни або знищення вищевказаної інформації, вважаю можливим відповідно до ч.2 ст.163 КПК України розглянути клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, так як слідчим наведені обґрунтовані ризики можливої зміни чи знищення речей та документів до яких планується отримати тимчасовий доступ.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що за версією сторони обвинувачення, 05.12.2024 до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт від дільничного офіцера поліції СДОП ВП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області летейнанта поліції ОСОБА_5 , про те, що 18.10.2024 року надійшла заява від ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо незаконного заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку померлого пенсіонера ОСОБА_6 на загальну суму 9388 гривень 87 копійок.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Підрозділ дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 190 КК України.

Встановлено, що за версією сторони обвинувачення способом незаконного заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку померлої пенсіонерки є перерахування пенсії на рахунок померлої особи ОСОБА_6 , яка померла, і в період травня 2024 року і їй безпідставно нарахувалась пенсія в загальній сумі 9388,87, оскільки була відсутня інформація про її смерть, яку невідомі особи привласнили, чим завдали шкоди державі шляхом незаконного заволодіння/привласнення коштів з банківського рахунку померлої пенсіонерки.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодження м здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача є передчасним, оскільки службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , перш за все, необхідно встановити коло спадкоємців померлої пенсіонерки для того, щоб у порядку цивільного судочинства витребувати залишок переплати пенсії ОСОБА_6 , це питання не вирішується в порядку кримінального судочинства.

Положеннями ст. ст. 2 та 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 159 КПК України встановлює, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

На підставі ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, серед іншого, розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом.

Всупереч вимог ч. 5 ст. 160 КПК України, дізнавач не зазначив конкретні обставини, і не долучив докази на підтвердження ознак вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України). У поданому клопотанні дізнавач не врахував того, що відомості, які містяться в зазначених у клопотанні документах, як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення події кримінального правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, для належної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні дізнавач не долучив докази що підтверджують наявність ознак обґрунтованої підозри настання самої події вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В порушення вимог ч. 5. ст. 163 КПК України, дізнавач звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів без доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Дізнавач подав клопотання без перевірки наявних в матеріалах справи документів на допустимість та належність доказів, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, оскільки клопотання про доступ не містить інформації про дослідження будь-яких доказів, що свідчить про порушення представниками сторони обвинувачення вимог кримінально-процесуального кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні не встановлено обставин вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а, отже, і обґрунтованість підозри.

Самостійню підставою відмови у задоволенні поданого дізнавачем клопотання є те, що обставини, встановлені при дослідженні матеріалів клопотання, дають підстави вважати, що у цьому випадку відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а містяться ознаки цивільно-правових відносин та регулюються цивільним законодавством

Враховуючи вищевикладене, клопотання дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000892 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160,163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000892 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1