ВИРОК

іменем України

23 січня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000892 від 15.09.2024 року;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, зареєстрований у АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з спеціальною технічною освітою, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра у КНП Шахтарської міської ради «Першотравенська міська лікарня» не перебуває, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, старший оператор групи команди 3-го загону, у званні старший матрос, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, раніше до кримінальної відповідальності не притягався;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 2 ст. 286 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_7 ; сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 15.09.2024 року близько 08:30 год., керуючи належним ОСОБА_10 технічно справним транспортним засобом марки HYUNDAI моделі GRAND STAREX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись таким автошляхом М06 сполученням «Київ-Чоп» у напрямку м. Чоп, на ділянці зазначеного автошляху 637 км + 500 м, що поблизу с. Нижнє Синьовидне Стрийського району Львівської області, порушив вимоги розділу 1 пункту 1.2., 1.5., розділу 2 підпункту «б» пункту 2.3, розділу 12 підпункту «г» пункту 12.6., підпункту «б» пункту 12.9., розділу 34 «дорожня розмітка» пункту 1.1. Правил дорожнього руху, котрі виразилися в тому, що він під час керування проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, без причин технічного характеру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну осьову лінію названої дорожньої розмітки, де в подальшому зіткнувся із зустрічним транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21091, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 .. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу марки ВАЗ моделі 21091, реєстраційний номер НОМЕР_3 , - ОСОБА_11 , згідно з висновком експерта, отримав поєднану тупу травму тіла у складі перелому кісток основи черепа, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку і легень, що призвело до зупинки дихання і кровообігу, за ступнем тяжкості відносно живих осіб відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент їх заподіяння, і в даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 ..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 МО України та особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 ..

Позиції сторін кримінального провадження щодо пред`явленого обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказав, що напередодні того злощасного дня виїхав разом із своїм співслуживцем на його транспортному засобі марки HYUNDAI моделі GRAND STAREX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з м. Миколаїв й вони прямували у напрямку м. Чоп до державного кордону у зв`язку із відрядженням, вранці наступного дня на ділянці автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп», що у поблизу с. Нижнє Синьовидне Стрийського району Львівської області, він дійсно не врахував дорожньої обстановки та стан керованого ним транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, будучи втомленим, на затяжному повороті цього автошляху виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21091, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , від чого обидва транспортні засоби зазнали значних ушкоджень, він та пасажир керованого ним автомобіля отримав легкі тілесні ушкодження, пасажирка іншого автомобіля отримала легкі тілесні ушкодження, однак водій цього автомобіля ОСОБА_11 , нажаль, від отриманих травм помер на місці дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, він одразу ж намагався надати першу медичну допомогу, проте щодо водія ОСОБА_11 це вже було не актуально. Він усвідомлює, що такі його дії є нічим іншим, як порушенням правил безпеки дорожнього руху, однак, незважаючи на це, він як водій намагався уникнути дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з цим, він просить його суворо не карати, так як умислу на спричинення таких тяжких наслідків у нього не було. На даний час він щиро кається у скоєному та у добровільному порядку відшкодував обом потерпілим заподіяні внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення збитки та моральну шкоду. Просить його суворо не карати, надати можливість довести суду своє виправлення без ізоляції від суспільства, як і надалі захищати Вітчизну від агресора, що він успішно робить. При цьому, для належного виконання завдань військової служби, йому необхідно надалі бути наділеним правом керування транспортними засобами, а тому просив також не позбавляти його такого права, з-поміж іншого й через те, що він раніше жодного разу не притягався навіть до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, хоча керує транспортними засобами вже достатньо давно.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_11 , повністю підтвердила обставини щодо заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 їй збитків та моральної шкоди внаслідок загибелі сина у дорожньо-транспортній пригоді, що настала з вини саме обвинуваченого ОСОБА_3 .. Проте, станом на сьогодні, виходячи з норм моралі та займаючи продержавницьку позицію, вона усвідомлює, що жодної користі від того, що обвинувачений ОСОБА_3 у цей важкий для країни час буде відбувати покарання у місцях позбавлення волі, а не нести надалі військову службу, нікому не буде, а тому, з урахуванням також тієї обставини, що названі збитки та моральна шкода відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_3 у добровільному порядку, просила його суворо не карати, як і не застосовувати щодо нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки без такого права він не зможе надалі належно нести військову службу та бути корисним у такий спосіб державі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , який є рідним братом загиблого ОСОБА_11 , також повністю підтвердив обставини щодо заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 йому збитків та моральної шкоди внаслідок загибелі брата у дорожньо-транспортній пригоді, що настала з вини саме обвинуваченого ОСОБА_3 .. Проте, станом на сьогодні, він, як і його матір ОСОБА_6 , виходячи з тих-же міркувань, просить обвинуваченого ОСОБА_3 суворо не карати, зокрема надати йому можливість виправитись без ізоляції від суспільства, як і не застосовувати щодо нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 суті обвинувачення, який винним себе у скоєнні пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки усі присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ніким не оспорюються.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і суд також вважає, що дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної моральної шкоди.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема необережну форму вини та, як наслідок, відсутність мотивів кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеного обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, просив пробачення перед потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у добровільному порядку вжив заходів для можливого відшкодування заподіяного ним збитку та усунення моральної шкоди. Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується як за зареєстрованим місцем проживання, так і за місцем несення ним військової служби, за час котрої має низку відзнак, подяк та нагород, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Шахтарської міської ради «Першотравенська міська лікарня» не перебуває, він раніше не притягався ані до кримінальної відповідальності ані до адміністративної відповідальності, у тому числі й за порушення Правил дорожнього руху. Він також має на утриманні малолітню дитину, й при цьому ще допомагає матері, що є непрацездатною та досягла пенсійного віку.

З урахуванням наведених обставин, а також позицій потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які просили не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 суворе покарання, а обмежитись мінімально можливим, то ж суд, під час вирішення названого питання, виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити основне покарання у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, - у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, й такий строк, на переконання суду, буде достатнім. Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, тобто звільнити його від призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на нього обов`язки, визначені у ст. 76 КК України як обов`язкові. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_3 основного покарання суд не вбачає.

Щодо додаткового покарання, то суд приймає до уваги не лише те, що обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких, але й поведінку зазначеного обвинуваченого одразу після вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу, а саме те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності та до адміністративної відповідальності, в тому числі й за порушення Правил дорожнього руху, він повністю відшкодував збитки потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , їх позицію, які претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не мають, просять суворо його не карати. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 МО України, старший оператор групи команди 3-го загону, у званні старший матрос, він свого часу був важко травмованим, у серпні 2022 року нагороджений відзнакою Президента України «За оборону України», у березні 2023 року нагороджений відзнакою МО України та медаллю «За поранення» (важке), незважаючи на це надалі несе військову службу та має намір захищати країну від агресора. Таким чином, керування обвинуваченим ОСОБА_3 транспортним засобом в умовах воєнного стану, становить суспільний пріоритет, який, на думку суду, в сукупності з відсутністю попередніх притягнень зазначеного обвинуваченого до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, є винятковою обставиною, котра дозволяє не застосовувати до нього додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про його особу, міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, із звільненням його від покарання з випробувальним терміном, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, котрі винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Цивільні позови у даному судовому провадженні потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування майнової та/чи моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, не пред`являлися.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягають у залученні експертів для проведення на стадії досудового розслідування судових інженерно-транспортних експертиз, а саме 22.10.2024 року, висновок експерта № СЕ-19/114-24/22349-ІТ, у розмірі 3 979 грн. 50 коп., 24.10.2024 року, висновок експерта № СЕ-19/114-24/22348-ІТ, у розмірі 3 979 грн. 50 коп., 29.10.2024 року, висновок експерта № СЕ-19/114-24/22375-ІТ, у розмірі 5 969 грн. 25 коп., 30.10.2024 року, висновок експерта № СЕ-19/114-24/24109-ІТ, у розмірі 3 979 грн. 50 коп., а всього 17 907 грн. 75 коп., - слід, у відповідності до ст. 124 КПК України, стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Суд, у відповідності до ст. 100 КПК України, вважає за необхідне вирішити долю речових доказів, а саме транспортних засобів марки HYUNDAI моделі GRAND STAREX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та марки ВАЗ моделі 21091, реєстраційний номер НОМЕР_3 , - у спосіб повернення їх власникам.

При цьому, щодо вказаних речових доказів слід попередньо скасувати арешт, котрий був накладений ухвалами слідчої судді Галицького районного суду м. Львова від 17.09.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 461/7586/24, номери провадження 1-кс/461/5595/24, 1-кс/461/5596/24.

Керуючись статтями 2, 7, 100, 124, 349, 351, 353, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

На підставі частин 2, 3 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року та 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та/або навчання.

Рішення щодо запобіжного заходу.

Жоден із визначених чинним КПК України запобіжних заходів щодо засудженого ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Рішення щодо речових доказів і документів, а також заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчої судді Галицького районного суду м. Львова від 17.09.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 461/7586/24, номери провадження 1-кс/461/5595/24, 1-кс/461/5596/24 на визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами транспортні засоби марки HYUNDAI моделі GRAND STAREX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та марки ВАЗ моделі 21091, реєстраційний номер НОМЕР_3 , - скасувати.

Визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом транспортний засіб марки HYUNDAI моделі GRAND STAREX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути його власнику ОСОБА_10 .

Визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21091, реєстраційний номер НОМЕР_3 , - повернути його власнику ОСОБА_12 .

Рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення у даному кримінальному провадженні експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для виконання судових інженерно-транспортних експертиз № СЕ-19/114-24/22349-ІТ від 22.10.2024 року у розмірі 3 979 грн. 50 коп., № СЕ-19/114-24/22348-ІТ від 24.10.2024 року у розмірі 3 979 грн. 50 коп., № СЕ-19/114-24/22375-ІТ від 29.10.2024 року у розмірі 5 969 грн. 25 коп. та № СЕ-19/114-24/24109-ІТ від 30.10.2024 року у розмірі 3 979 грн. 50 коп., а всього 17 907 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сім) грн. 75 коп..

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , а потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - на їх відповідне прохання про це.

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 23 січня 2025 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_13