Провадження № 1-кс/752/9486/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000912 від 18.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000912 від 18.07.2023, у якому прокурор просить накласти арешт на вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на: банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 ; банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2 ; SIM-карту «КИЇВСТАР» НОМЕР_3 ; PIN - НОМЕР_4; PIN 2 - НОМЕР_5.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000912 від 18.07. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.5 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, з приводу вчинення шахрайських дій відносно банківських установ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими особами вчинили ряд шахрайських дій відносно банківських установ.

Так, 11.10.2021 вказана група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб заволоділи грошовими коштами АТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 4 млн. грн., використовуючи статутні документи ТОВ «Будівеліс», надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності підприємства та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_10 .

Крім того встановлено, що вказана група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб намагались заволодіти грошовими коштами АТ КБ «ПриватБанк» на суму 7,5 млн. грн. в червні 2022 року, також надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності підприємства ТОВ «Будівеліс», підроблені техпаспорта на техніку та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_10 . Однак співробітниками банку було виявлено недостовірність техпаспортів у зв`язку з чим їм було відмовлено в наданні кредиту.

Крім того встановлено, що вказана група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб 21.02.2023 використовуючи статутні документи ТОВ «Будівеліс», надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності підприємства, підроблені техпаспорта на техніку та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_10 заволоділи грошовими коштами АТ КБ «ПриватБанк» на суму 25 млн. грн.

Також встановлено, що вказана група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб намагались заволодіти грошовими коштами АТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 25 млн. грн., використовуючи статутні документи ТОВ «Кракен Шелл» та ТОВ «Віп Агро Дніпро», надаючи недостовірну інформацію щодо господарської діяльності вказаних підприємств, підроблені техпаспорта на сільгосптехніку та підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_11 .

26.04.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та останнім повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) тач.3 ст.15 ч.5 ст.190 КК України в рамках вчинення шахрайських дій відносно АТ «Банк Кредит Дніпро».

В ході досудового розслідування проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон, яким користувалася остання. Під час проведення огляду інформації, яка була вилучена з мобільного телефону при проведенні негласної слідчої (розшукові) дії - зняття інформації з електронних інформаційних мереж було встановлено причетність до вчинення шахрайських дій, крім ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ще певне коло осіб, серед яких ОСОБА_4 .

03.12.2024, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 ; банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2 ; SIM-карту «КИЇВСТАР» НОМЕР_3 ; PIN - НОМЕР_4; PIN 2 - НОМЕР_5.

Постановою слідчого вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000912 від 18.07.2023.

На підставі зазначеного прокурор просив про задоволення клопотання.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялись належним чином.

Від прокурора надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі, у якому прокурор клопотання про арешт майна підтримав, зазначив, що метою арешту майна є збереження речових доказів. Клопотання просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000912 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.3 ст.15 ч.5 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, з приводу вчинення шахрайських дій відносно банківських установ.

03.12.2024, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2024 у справі № 752/17309/23; провадження № 1-кс/752/8631/24, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 ; банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2 ; SIM-карту «КИЇВСТАР» НОМЕР_3 ; PIN - НОМЕР_4; PIN 2 - НОМЕР_5.

Постановою слідчого від 04.12.2024 вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000912 від 18.07.2023.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучене під час обшуку майно містять чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів щодо вказаного майна, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вилучене під час обшуку майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 03.12.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

- банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 ;

-банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2 ;

-SIM-карту «КИЇВСТАР» НОМЕР_3 ; PIN - НОМЕР_4; PIN 2 - НОМЕР_5.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1