"10" грудня 2024 р. Справа № 363/5715/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0001221 від 06.10.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2024 року, приблизно о 11 годині 42 хвилини водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в лівій смузі по проїжджій частині вул. Князя-Святослава зі сторони с. Лютіж у напрямку с. Нові Петрівці в межах с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу - позначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України «Зебра» (позначає нерегульований і регульований пішохідний перехід на проїзній частині дороги чи на велосипедній доріжці) і дорожніми знаками 5.38.1 Правил дорожнього руху України - «Пішохідний перехід» (встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу), 5.38.2 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід» (встановлюється ліворуч від дороги на дальній межі переходу), водій ОСОБА_6 ,діючи необережно - проявляючи кримінальну протиправну недбалість, в порушення вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, об`єктивно спостерігаючи, що невстановлений слідством мікроавтобус, зупинився в правій смузі перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом, не впевнившись, що на нерегульованому пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, та виїхав на нерегульований пішохідний перехід, розташований поблизу буд. №2 по вул. Князя Святослава в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, де скоїв наїзд на пішохода малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину вул. Князя Святослава по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво, щодо руху транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелома обох кісточок правої гомілки, перелома медіальної кісточки лівої гомілки, множинних саден (в ділянці правого та лівого гомілковостопного суглобів), авульсії двох зубів верхньої щелепи справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для повного зрощування вищезазначених переломів потрібен строк понад 21 добу.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

10.12.2024 року в суді обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням завданих збитків на підставі ст.46 КК України.

10.12.2024 року потерпіла ОСОБА_7 подала заяву, яка складена відповідно до її волі та зі згоди законного представника потерпілої ОСОБА_8 , в який зазначила, що примирилася з обвинуваченим, на даний час вона та її батьки не мають матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, ій відшкодовано в повному обсязі завдану моральну та матеріальну шкоду, а наслідки закриття провадження їй відомі.

Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає можливим клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрити виходячи із наступного.

В підготовчому судовому засіданні, згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, а саме: згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, згідно ч.4 ст. 12 КК України - є необережним нетяжким злочином. (КК України зі змінами, внесеними з Законом України N 2617-VIII від 22.11.2018 року).

У відповідності з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

Таким чином, наявні умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінальної справи на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України.

Частиною першою ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закривається з підстави, яка не є реабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 46 КК України, ст.ст.284, 286, 314, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за № № 0001221 від 06.10.2024 року відносно ОСОБА_6 закрити.

Речові докази: автомобіль «ГАЗ 2705, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та який повернутий останньому залишити власнику.

Диск формату CD-R 80 з назвою «CWLHT - 1725 V604» сірого кольору на якому міститься файл з назвою: назва файлу: «НП_Лісова- Святопокровськ Оглядова 4158_to_ 4253.mp4 залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у розмірі 3183,60 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12.12.2024 року о 12 годині 40 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1