Провадження № 1-кп/760/1720/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0003262 від 23.11.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, з вищою освітою, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Так, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства до ОСОБА_10 , в період часу з жовтня 2020 року по лютий 2023 року, безпричинно, умисно та систематично вчиняв психологічне та економічне насильство відносно матері своєї офіційної дружини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, у формі переживання, страху за життя та майно, емоційної напруги, настороги з тривожними очікуваннями, зниженого настрою, емоційної лабільності, почуття приниженої гідності, погіршення сну, тощо.

Так, починаючи з жовтня 2020 року по лютий 2023 року, з певною періодичністю ОСОБА_11 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка пов`язана спільним побутом зі своєю тещою - ОСОБА_10 , оскільки проживають разом у вищезазначеній квартирі, систематично вчиняв відносно останньої психологічне та економічне домашнє насильство, а саме: словесні конфлікти, ображав нецензурними висловлюваннями, залякував, погрожував фізичною розправою, забороняв вільно пересуватися по квартирі, зачиняв у кімнатах квартири та балконі, чим обмежував волевиявлення потерпілої, погрожував умисним позбавленням житла та майна, а також можливістю користуватися ними.

У зв`язку із психотравмуючими ситуаціями, які систематично тривали з 2020 року, ОСОБА_10 скаржиться на періодичний сильний головний біль, підвищення тиску, поганий сон, погіршення настрою, щодня закривається у своїй кімнаті після конфлікту, плаче, відчуває тривогу, що спричиняє психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №19 ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», внаслідок асоціальної поведінки ОСОБА_11 , у ОСОБА_10 виявлено ознаки психічного розладу у вигляді: змішаної тривожної та депресивної реакції. Наявний у ОСОБА_12 психічний розлад, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діям, скоєними проти неї з боку ОСОБА_11 .

Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в умисному вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та економічного насильства щодо своєї тещі (матері дружини), що призвело до психологічного страждання та погіршення якості життя останньої, не визнав та повідомив, що вважає показання потерпілої надуманими в силу її віку та стану здоров`я. Психічні розлади, виявлені експертами у ОСОБА_10 , є наслідком побічних реакцій від вживання медичних препаратів.

Вважає, що докази його винуватості відсутні, так як його жодного разу не притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаними фактами, органом досудового розслідування порушені строки досудового розслідування, повідомлення про підозру взагалі не вручалось. Повідомив про тиск з боку співробітників поліції та прокуратури та вимагання неправомірної вигоди.

Винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, доводиться зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що у 1989 році вона отримала квартиру адресою: АДРЕСА_1 , як багатодітна матір, оскільки перебувала на державному обліку. Згодом її четверо дітей виросли і у кожного з них почалося своє особисте життя.

У 2012 році дочка потерпілої ОСОБА_13 одружилася з ОСОБА_11 та через певний період обвинувачений переїхав до Канади. Згодом, приблизно у 2018 році, ОСОБА_11 повернувся в Україну та почав орендувати житло з дочкою потерпілої. Так як потерпіла бажала допомогти дочці, оскільки у неї народилася дитина, вона запропонувала жити разом з нею у квартирі за вищевказаною адресою. З квітня 2019 року до потерпілої переїхали її доча, онука та зять ОСОБА_11 .

ОСОБА_10 також повідомила, що орієнтовно через півроку спільного проживання між нею та обвинуваченим розпочалися конфлікти. ОСОБА_11 забороняв їй запрошувати будь кого до квартири, не дозволяв щоб до квартири приїздили її сини та інша дочка, забороняв використовувати побутові прилади та користуватися певними кімнатами. Також обмежував пересування на кухні, ванної кімнати, коридорі та балконі.

Потерпіла стверджує, що обвинувачений провокував конфлікти різного характеру, погрожуючи їй фізичною розправою, позбавленням права жити у її квартирі. Майже щодня обвинувачений висловлює у її бік нецензурні слова, називає себе власником квартири та погрожує потерпілій, що вона решту свого життя проведе поряд зі сміттєвими баками, що викликає страх та занепокоєння.

Крім того, потерпіла зазначила, що ОСОБА_11 ніде не працює та увесь час перебуває вдома, у зв`язку з чим постійно здійснює тиск на неї, провокує конфлікті побутові ситуації та намагається всіма способами зашкодити її здоров`ю.

Так, 09.11.2022 мала місце подія, коли вона вийшла на балкон роздягнута щоб подивитися чи їздить громадський транспорт, в цей час ОСОБА_11 закрив двері балкону зсередини кімнати та насміхався, поки вона мерзла від холоду.

Потерпіла зазначила, що таких ситуацій безліч, вони відбуваються щодня, проте їй тяжко про це розповідати, оскільки такі дії обвинуваченого призводять сильного головного болю, підвищення тиску, поганого сну, погіршення настрою. ОСОБА_10 зазначила що вимушена щодня закриватися у своїй кімнаті після конфліктів та плакати.

Крім того, вина ОСОБА_11 доводиться такими, перевіреними у судовому засіданні, письмовими доказами:

- даними з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» з додатками про звернення, реєстрацію, вжиті заходи у зв`язку з повідомленням про домашнє насильство ОСОБА_11 у інкримінований період (т. 3, а.с. 214-229);

- даними протоколу прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 про вчинення ОСОБА_11 відносно неї кримінального правопорушення, домашнього насильства за місцем їх спільного проживання (т. 3, а.с. 158-159);

- даними, які містяться у протоколі огляду предмета від 17.03.2023, а саме CD-R диску з наявними в ньому аудіо-записом виклику по спец-лінії «102» потерпілою ОСОБА_10 та повідомлення про домашнє насильство, вчинене зятем ОСОБА_11 (т. 3, а.с. 184-194);

- даними постанови Солом`янського районного м. Києва №760/506/20 від 12.10.2020 про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ;

-даними постанови Солом`янського районного суду м. Києва №760/25433/20 від 02.02.2021 про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- даними постанови Солом`янського районного суду м. Києва №760/8359/21 від 05.08.2021 про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- даними постанови Солом`янського районного суду м. Києва №760/13272/21 від 13.09.2021 про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- даними постанови Солом`янського районного суду м. Києва №760/1072/22 від 12.10.2022 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з відомостями про конфлікт між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_11 ;

- даними постанови Солом`янського районного суду м. Києва №760/1073/22 від 12.10.2022 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з відомостями про конфлікт між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_11 ;

- висновком експерта № 19 ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», згідно якого внаслідок асоціальної поведінки ОСОБА_11 , у ОСОБА_10 виявлено ознаки психічного розладу у вигляді змішаної тривожної та депресивної реакції. Наявний у ОСОБА_12 психічний розлад, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діям, скоєними проти неї з боку ОСОБА_11 (т. 3, а.с. 166-169);

- характеризуючими даними на ОСОБА_11 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі, а тому його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, так як він умисно вчиняє домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя останньої.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про відсутність в його діях систематичності вчинення протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_10 , недопустимості та недостатності доказів винуватості, а також порушення строків досудового слідства не приймаються судом до уваги, виходячи з такого.

Домашнє насильство є системою взаємопов`язаних дій, які полягають у вчиненні систематичних дій (не менше трьох) і полягають у вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Доведення факту систематичності актів домашнього насильства може здійснюватися різними засобами. В тому числі до комплексу таких систематичних дій можуть входити й один чи кілька епізодів такого насильства, за які особа була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Водночас поряд із такими епізодами домашнього насильства має існувати один чи декілька епізодів насильства, за які особа не притягувалася до адміністративної відповідальності.

Врахування епізодів домашнього насильства, за які особу було притягнуто до адміністративної відповідальності поряд із іншим (іншими) епізодами домашнього насильства не є порушенням принципу non bis in idem. Доведення ознаки систематичності у складі домашнього насильства полягає у констатації того, що відповідні дії становлять систему, тобто є послідовними та повторюваними. Якщо мали місце факти притягнення особи за вчинення домашнього насильства до адміністративної відповідальності, однак вона знову вчинює акт домашнього насильства і кількість окремих фактів домашнього насильства сукупно вчинено щонайменше тричі, то є підстави для кримінально правової оцінки таких дій за ст. 126-1 КК.

Обвинувачений ОСОБА_11 понад три рази притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-1 КУпАП, за вчинення протиправних дій відносно особи, з якою пов`язаний спільним побутом, потерпілої ОСОБА_10 , проте продовжував та продовжує вчиняти акти домашнього насильства щодо останньої.

Крім того, суд звертає увагу, що під час кожного судового засідання та надання показань, обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово словесно та жестикулярно ображав потерпілу, висловлювався у її бік нецензурними словами, насміхався та поводився агресивно, у зв`язку чим, судом застосовувалися заходи реагування. Така поведінка обвинуваченого свідчить про систематичність дій обвинуваченого з метою завдання шкоди та приниження потерпілої ОСОБА_10 .

В свою чергу, показання потерпілої ОСОБА_10 повністю узгоджуються із доказами, зібраними у кримінальному проваджені, які зазначені раніше, та підтверджують обставини надходження до поліції повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; встановлення особи, причетної до його вчинення, ОСОБА_11 , систематичне притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку відповідно висновку експерта.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними, повністю доповнюють показання потерпілої ОСОБА_10 , які логічні, послідовні, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події. Дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, не приховуючи своїх дій, він систематично вчиняє щодо потерпілої ОСОБА_14 домашнє насильство.

Таким чином, будь-які підстави ставити під сумнів наведені докази судом не встановлені, вони відповідають вимогам кримінального процесуального закону, на переконання суду, зважаючи на свою сукупність та встановлені обставини, є достовірними та стосуються обставин кримінального провадження.

Питання щодо порушення строків досудового розслідування вирішувалось судом під час підготовчого судового засідання.

В ході судового розгляду ОСОБА_11 заявляв про застосування до нього з боку працівників поліції як психологічного, так і фізичного впливу з метою незаконного отримання доказів на досудовому слідстві, вимагання неправомірної вигоди, а також порушення права на захист. Однак, вказані обставини після перевірки судом не знайшли свого підтвердження, при цьому не підтверджені жодним належним доказом.

За викладених мотивів доводи захисту та обвинуваченого щодо непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також незаконності отримання певних доказів, з порушенням права на захист, суд оцінює критично, як спосіб захисту та дані з метою уникнення чи пом`якшення покарання.

Обвинуваченим не оскаржувались рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб в порядку ст. 303 КПК України.

Разом з тим, формулюючи обвинувачення, доведене під час судового розгляду щодо ОСОБА_11 , з метою його конкретності, судом уточнено час вчинення кримінального правопорушення, що є триваючим, а саме час його закінчення, з моменту оголошення обвинуваченому ОСОБА_11 про підозру, тобто початок притягнення до кримінальної відповідальності.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, особу винного, який характеризується негативно, не працює, не займається суспільно-корисною працею, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визначає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого кримінального провадження, а також те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення віднесене до категорії нетяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для його перевиховання, виправлення та попередження нових правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Згідно вказаного Закону, кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Як передбачено положеннями ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1цього Кодексу.

Враховуючи думку державного обвинувачення та потерпілої, дані про особу обвинуваченого, обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати обмежувальні обов`язки, пов`язані з потерпілою та направити останнього до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської в м. Києві державної адміністрації для проходження програми для кривдників строком на 6 місяців, який, за потребою, може бути продовжений, але не більше як на 12 місяців.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати обвинуваченого виконувати заходи, передбачені пробаційними програмами «Подолання агресивної поведінки» .

На переконання суду, застосування вказаних обмежень та програм до обвинуваченого буде формувати у останнього досягнення позитивних змін шляхом розвитку та підтримки навичок ефективного самоконтролю. Ці комплекси спрямовані на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Також, суд роз`яснює, що Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає програму для постраждалої особи - комплекс заходів, спрямованих на позбавлення емоційної залежності, невпевненості у собі та формування у постраждалої особи здатності відстоювати власну гідність, захищати свої права у приватних стосунках, у тому числі за допомогою уповноважених органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Стаття 23 вказаного Закону передбачає, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для постраждалих осіб, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для постраждалих осіб, організовує та забезпечує проходження такими особами зазначених програм за їхньою згодою.

Враховуючи викладене, суд рекомендує потерпілій ОСОБА_10 звернутися до органу місцевого самоврядування за місцем проживання для проходження вказаної програми.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців обмежувальні заходи та направити його до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської в м. Києві державної адміністрації (03020, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 41) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; зобов`язати ОСОБА_11 пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки».

Речовий доказ: CD-R диск з аудіо-записом викликів по спец-лінії «102» - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку зберігання.

Контроль за виконанням ОСОБА_11 пробаційних програм покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1