Справа № 597/1911/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. місто Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2024 року за №0000137, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, адвокатом, нотаріусом та депутатом не являється, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 11.09.2024 близько 22:00 год, перебуваючи по місцю проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт із співмешканкою - ОСОБА_5 . В ході конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ділянку лівого стегна та один удар кулаком правої руки в ділянку спини зліва. Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому стегні та садна на спині зліва, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 125 КК України.

З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 ст. 349 КПК України, допитати потерпілу, обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання, за змістом яких 11.09.2024 близько 22:00 год, перебуваючи по місцю проживання, що в АДРЕСА_1 , між нею та обвинувачем ОСОБА_3 виникла словесна суперечка, в ході якої останній наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку лівого стегна та один удар кулаком правої руки в ділянку спини зліва. Потерпіла при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Вибачення від обвинуваченого потерпіла прийняла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 11.09.2024 близько 22:00 год, перебуваючи по місцю проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт із співмешканкою - ОСОБА_5 , під час якого наніс потерпілій один удар кулаком правої руки в ділянку лівого стегна та один удар кулаком правої руки в ділянку спини зліва. Щиро розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої. Просить суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор просить суд призначити обвинуваченому міру покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, також свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 , вчинивши кримінальний проступок, своєю поведінкою (повне, беззаперечне визнання вини, щире каяття, попросив вибачення у потерпілої) продемонстрував усвідомлення протиправності вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, Заліщицький районний суд Тернопільської області,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6