Справа № 685/183/25
Провадження № 1-кп/685/47/25
В И Р О К

іменем України

12 березня 2025 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь кримінальне провадження № 0000030, внесене 15 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бережанка Борщівського району Тернопільської області, фактично проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, військовослужбовця, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В середині вересня 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , під час участі в бойових діях на лінії фронту Покровського напрямку Донецької області, знайшов 58 набоїв калібру 5,45 мм, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, проміжними патронами з кулею із сталевим осердям, виробництва «АПЗ Вь?мпел», м. Амурськ рф, 1994 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74 та іншої зброї калібру 5,45х39 мм, після чого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, порушуючи вимоги ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, пунктів 8.1, 8.9, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1993 року № 622, якими заборонено носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу бойових припасів, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи такого передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, помістив знайдені набої до особистих речей, незаконно придбавши таким чином.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння та зберігання бойових припасів, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наприкінці вересня 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, вибув з місця дислокації військової частини з особистими речами, в яких знаходилися знайдені раніше 58 набоїв калібру 5,45 мм, спочатку до лікувального закладу в м. Луцьк Волинської області, а після завершення лікування до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинивши таким чином незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, починаючи з моменту прибуття до свого місця проживання у листопаді 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, поклав на веранді житлового будинку за своїм місцем проживання по АДРЕСА_1 вищезазначені 58 набоїв калібру 5,45 мм, розпочавши їх незаконне зберігання до вилучення працівниками поліції в період часу з 11:50 год. по 12:15 год. 15 січня 2025 року.

Своїми діями, які виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

27 лютого 2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю з його сторони захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Сторони також дійшли згоди щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи.

В ході судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та просив затвердити угоду.

Прокурор та захисник вважають за можливе затвердити угоду.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, а тому вона підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженого покарання.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України щодо тяжкого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Обвинувачений погоджується на призначення йому узгодженого покарання. Йому роз`яснені судом та зрозумілі його права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, підстави звільнення від покарання та наслідки порушення умов звільнення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що його пом`якшують і обтяжують. Суд погоджується, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Проте, зважаючи на сам предмет злочину, який є боєприпасами, а не вогнепальною зброєю, а також на отримання обвинуваченим травм, пов`язаних з проходженням військової служби за мобілізацією, суд вбачає достатнім призначення більш короткого іспитового строку, ніж дворічний, про який клопочуть сторони угоди.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи зброї, покладаються на обвинуваченого.

Речові докази підлягають знищенню.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2025 року в місті Хмельницький між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі з його сторони захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

ОСОБА_4 , відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік, та, згідно частини 1 ст. 76 КК України, покласти на період іспитового строку на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Речові докази:

- 40 проміжних патронів калібру 5,45 мм, 18 гільз, 18 куль та сейф-пакет RSR2147007, які поміщені до сейф-пакету Експертної служби України № 2336901, 4 магазини до автомата АК-74 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3183,60 грн. (Три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп.) витрат на проведення Хмельницьким НДЕКЦ експертизи від 17 січня 2025 року № СЕ-19/123-25/941-БЛ.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити сторонам негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1