печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4483/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000593 від 01.07.2022,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000593 від 01.07.2022.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що згідно державного реєстру обтяжень нерухомого майна ОСОБА_3 стало відомо, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2024 у справі № 757/51676/23-к накладено арешт на його майно, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:007:5026, :04:007:5027, :04:007:5028, :04:007:5029, :04:007:5030, :04:007:5031, що належать йому на праві власності.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2012 ОСОБА_3 придбав земельну ділянку площею 0,9 га з кадастровим номером :04:007:5004, яку в подальшому поділив на 6 земельних ділянок площею 0,2026 га з кадастровим номером :04:007:5026, площею 0,2026 га з кадастровим номером :04:007:5027, площею 0,1264 га з кадастровим номером :04:007:5028, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5029, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5030 та площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5031.

ОСОБА_3 під час купівлі ділянки було дотримано усіх вимог чинного законодавства. В тому числі оглянуто ділянку на відсутність забудов чи лісових насаджень.

На момент укладання договору купівлі-продажу земельна ділянка не була покрита деревами та лісовою рослинністю.

При укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_3 були сплачені відповідні кошти продавцю. Договори укладалися за участю нотаріуса, яким перевірялися обсяг дієздатності учасників договору, наявність зареєстрованих прав продавця у державних реєстрах. Згідно відомостей державного земельного кадастру не було відомо про належність вказаних ділянок до лісового фонду чи цільове призначення пов`язане з лісництвом. Ніяких сумнівів щодо правильності та законності набуття у власність земельних ділянок у мене не було і не могло бути за тих об`єктивних умов.

Таким чином, з урахуванням того, що в межах кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022, в межах якого діє ухвали Печерського районного суду від 13.02.2024 у справі № 757/51676/23-к, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, не має статусу підозрюваного.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду клопотання, визнано можливим його розгляд у відсутності власника майна та представника Офісу Генерального прокурора. При цьому, слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000593 від 01.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2024 у справі № 757/51676/23-к накладено арешт на його майно, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:007:5026, :04:007:5027, :04:007:5028, :04:007:5029, :04:007:5030, :04:007:5031, що належать на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2024, задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з доводів прокурора, що арешт об`єкта нерухомого майна необхідний з метою його збереження як речового доказу, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, адже належать новому власнику на підставі протиправних дій вчинених шахрайським шляхом, тобто набуте новим власникам в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, з наданих слідчому судді доказів, встановлено, що ОСОБА_3 під час купівлі ділянки було дотримано усіх вимог чинного законодавства. В тому числі оглянуто ділянку на відсутність забудов чи лісових насаджень.

На момент укладання договору купівлі-продажу земельна ділянка не була покрита деревами та лісовою рослинністю.

При укладанні договору купівлі-продажу ОСОБА_3 були сплачені відповідні кошти продавцю. Договори укладалися за участю нотаріуса, яким перевірялися обсяг дієздатності учасників договору, наявність зареєстрованих прав продавця у державних реєстрах. Згідно відомостей державного земельного кадастру не було відомо про належність вказаних ділянок до лісового фонду чи цільове призначення пов`язане з лісництвом. Ніяких сумнівів щодо правильності та законності набуття у власність земельних ділянок у мене не було і не могло бути за тих об`єктивних умов.

Наведене вказує на не відповідність критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, що арештована земельна ділянка не є предметом кримінального правопорушення, що в свою чергу виключає можливість застосування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, а також на відсутність належних підстав для його застосування.

Підозра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не пред`явлена, цивільний позов не заявлено, як і не встановлено розміру збитків.

Таким чином, зважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати що ОСОБА_3 є учасником даного кримінального провадження, а належне їй майно є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, отже відсутні підстави для збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Враховуючи те, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000593 від 01.07.2022 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000593 від 01.07.2022 на майно, яке розташоване в адміністративних межах Хотівської сільської ради Обухівського району (колишнього Києво-Святошинського району) Київської області а саме:

- земельну ділянку, площею 0,2026 га з кадастровим номером :04:007:5026, номер запису про обтяження: 19914599 від 10.04.2017;

- земельну ділянку, площею 0,2026 га з кадастровим номером :04:007:5027, номер запису про обтяження: 19919889 від 10.04.2017;

- земельну ділянку, площею 0,1264 га з кадастровим номером :04:007:5028, номер запису про обтяження: 19919740 від 10.04.2017;

- земельну ділянку, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5029, номер запису про обтяження: 19919648 від 10.04.2017;

- земельну ділянку, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5030, номер запису про обтяження: 19919489 від 10.04.2017;

- земельну ділянку, площею 0,1228 га з кадастровим номером :04:007:5031, номер запису про обтяження: 19919381 від 10.04.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1