Справа № 352/935/24
Провадження № 1-кп/352/166/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000025 від 10 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Марківці Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20, ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено проведення мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської; Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

31 серпня 2023 року ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , де пройшов військово- лікарську комісію.

Цього ж дня, ОСОБА_4 доведено вимоги законодавства України з питань оборони з офіційним застереженням про відповідальність за ухилення від військової служби та під розписку вручено акт доведення вимог законодавства України з питань оборони (офіційне попередження).

31 серпня 2023 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 за результатом проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією визнаний здоровим та на підставі графи II Розкладу хвороб Положення «Про військово- лікарську експертизу в Збройних силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, визнаний придатним до військової служби.

Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 вручено бойову повістку про необхідність прибуття 01.09.2023 о 09 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшого відправлення до Збройних сил України для проходження військової служби, а також роз`яснено наслідки неприбуття.

Отримавши бойову повістку, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову по мобілізації та знаючи про рішення військово-лікарської комісії, яким його визнано придатним до військової служби, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, без поважних причин не прибув 01.09.2023 о 09 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , і тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.336 КК України визнав в повному обсязі, по суті обвинувачення пояснив, що дійсно вранці 31 серпня 2024 року він був доставлений до РТЦК та СП, де пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби. Після чого йому вручили повістку про необхідність явки на 01.09.2023 і відпустили додому. Проте до ІНФОРМАЦІЯ_3 він не з`явився, оскільки не був готовий проходити військову службу і мав опікуватися батьками похилого віку. У скоєному щиро розкаявся та просив не призначати суворе покарання.

Окрім повного визнання провини ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України підтверджується дослідженим в ході судового розгляду доказами, а саме:

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що працює в ІНФОРМАЦІЯ_4 , в його службові обов`язки, зокрема, входить підготовка документів осіб, які ухиляються від призову та мобілізації. Ним був поданий пакет документів щодо ОСОБА_4 , оскільки останній після проходження ВЛК не з`явився по бойовій повістці. Зазначив, що обвинувачений 31.08.2023 року проходив ВЛК і йому було доведено офіційне попередження, яке ОСОБА_4 підписав, крім того останньому було вручено бойову повістку на 01.09.2023 року. В січні 2024 року він подав до відділення поліції в м. Тисмениця повідомлення про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працює помічником коменданта в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 31.08.2023 року ОСОБА_4 підписав розписку про отримання бойової повістки та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на службу в ЗСУ, проте за викликом на наступний день не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав. У зв`язку з чим, ним були передані документи для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Відповідно до довідки №172/2148 від 31.08.2023 військово-лікарської комісії, ОСОБА_4 , 1983 року народження, здоровий та придатний до військової служби (а.с.82).

Актом від 31.08.2023, який підписаний ОСОБА_4 , було доведено останньому вимоги законодавства України з питання оборони (а.с.83).

Згідно з розпискою про отримання повістки на 09 год 30 хв 01.09.2023, ОСОБА_4 отримав вказану повістку о 15 год. 15 хв. 31.08.2023 (а.с.84).

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, оскільки містять інформацію про обставини подій, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, допустимими, так як отримані в порядку, встановленому КПК України, і достовірними, оскільки не протирічать один одному.

Надані стороною обвинувачення докази доводять поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_4 вчинив злочин віднесений до категорії нетяжких злочинів, не судимий, не працює, одружений, має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має позитивну характеристику за місцем проживання.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів вчинення злочину в справі. Відтак обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що встановлені у справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ст.336 КК України в даному випадку є явно недоцільним і дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.336 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винуватого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та досягненням мети покарання, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, відтак орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 29-33).

Проте суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з огляду на таке.

При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та той факт, що на території України введений воєнний стан, а тому дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс, у зв`язку з чим призначене судом покарання із застосуванням ст.75 КК України не сприятиме його меті - виправленню та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, що повністю узгоджується з Постановою колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 05.02.2024 року у справі № 625/67/23 (провадження № № 51-4983 км 23).

Аналогічна позиція також викладена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 15.11.2023 року у справі № 641/1067/23 (провадження № 51-5308км23), у якій зазначено, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений військовозобов`язаним умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази: довідку військово-лікарської комісії від 31.08.2023 №172/2148, корінець отримання повістки для відправки, акт доведення вимог законодавства України з питань оборони від 31.08.2023; рапорт, копію картки обстеженні та медичного огляду № 1960 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7