Справа № 159/8340/24
Провадження № 1-кп/159/254/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 квітня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001577 від 11 листопада 2024 року, за ч.1 ст.263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2024 на строк до 09.01.2025. В подальшому вказаний запобіжний захід продовжувався ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2024 на строк до 23.02.2025, а ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2025 на строк до 21.04.2025.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із закінченням 21.04.2025 терміну дії ухвали Ковельського міськрайонного суду щодо строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, є доцільним продовжити термін тримання під вартою.

Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризику ухилення від з`явлення до суду, вчинення нових злочинів, незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.

Захисник, ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник зазначив, що прокурор не довів існування ризиків про які зазначено в клопотанні та вважає їх лише припущеннями. Крім того звернув увагу суду, що обвинувачений має тісні соціальні зв`язки, проживає з мамою, яка є особою похилого віку 1951 року народження, яка хоч і не потребує постійного догляду в медичному розуміння, однак у зв`язку з її поважним віком потребує допомоги Обвинувачений обіцяв влаштуватись на роботу, просив обрати йому інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. На запитання суду про його останнє офіційне місце роботи, повідомив, що ніколи не працював офіційно, а підробляв підсобником на будівництві не офіційно.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд встановив таке.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2025 суд продовжив ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів до 21.04.2025 з правом внесення застави у розмірі 100 000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я особи; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 4) наявність постійного місця роботи або навчання; 5) репутацію особи; 6) її майновий стан; 7) наявність судимостей; 8) розмір майнової шкоди; 9) дотримання особою умов раніше застосованих до неї запобіжних заходів; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.ст. 197, 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений суддею, за умови доведення прокурором окрім загальних підстав для застосування запобіжного заходу обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд бере до уваги, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, згідно з ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція за який складає до 7 років позбавлення волі.

Ткож суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочин проти власності, проти життя і здоров`я, офіційно не працевлаштований і протягом життя не був ніколи працевлаштованим, не має утриманців, а доказів того, що мама обвинуваченого потребує догляду не надано, не одружений, має постійне місце проживання однак не обтяжений іншими обставинами, які б перешкоджали йому змінити місце проживання, його молодий вік.

Відомостей, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не може утримуватись під вартою суду не надано.

Також суд враховує, що в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, постійного доходу, що збільшує можливість втечі, підтверджує існування ризику, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на переконання суду, існує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, відбував реальне покарання за злочини і через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі повторно обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення.

Також, на переконання суду, прокурор довів продовження існування ризику впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Перебуваючи на волі обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про недостатність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, передачі на поруки, чи домашнього арешту, оскільки такі запобіжні заходи за своєю суттю не забезпечить постійного контролю за поведінкою обвинуваченого та не унеможливлять ризик втечі обвинуваченого, чи вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобігти вказаним ризикам можливо лише утримуючи особу під вартою. Наведені стороною захисту доводи не є достатніми для пом`якшення запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде достатнім для досягнення мети передбаченої у ст. 177 КПК України, та запобігання настанню ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене вище, те, що раніше встановлені ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України продовжують існувати і не зменшилися, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Учасники провадження не клопотали про зміну розміру раніше встановленої ОСОБА_5 застави, а тому суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_5 попередній розмір застави у розмірі 100 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-183, 314-316, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, з 11 квітня 2025 року до 09 червня 2025 року включно, з правом внесення застави в розмірі 100 000,00 грн (сто тисяч гривень).

У разі внесення застави у вказаній сумі звільнити ОСОБА_5 з-під варти та покласти на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомити суд про адресу фактичного проживання; не відлучатися з Ковельського району без дозволу суду; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у дохід держави у разі невиконання цих обов`язків.

Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого на строк два місяці з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також обвинуваченим, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Розгляд справи відкласти на 22.04.2025 на 13.30 год.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

СуддяОСОБА_1