Справа № 639/4200/24
Провадження № 1-кп/639/142/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2023 за №0000362, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освіту, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення-злочин проти здоров`я особи за наступних обставин:

Так, ОСОБА_6 , 16.10.2023 приблизно о 13 годині 45 хвилин, перебував за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, на відкритій ділянці місцевості, поблизу із будинком 174 разом з ОСОБА_5 .

Саме в той час на ґрунті виниклих неприязних відносин ОСОБА_6 вирішив спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження будь якого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 спочатку підійшов до ОСОБА_5 , який спиною перебував в положенні стоячи, а потім, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію у відношенні до останнього, із значною силою та передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, спочатку підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_5 та обома руками схватив із значною силою в області шиї, внаслідок чого втратив рівновагу та впав обличчям вниз на грунт землі. Далі, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, сів на спину потерпілого ОСОБА_5 та наніс не менше одного удару кулаком в область голови. Після чого, ОСОБА_6 , перевернув потерпілого ОСОБА_5 обличчям уверх, ОСОБА_6 , продовжуючи при цьому сидіти на потерпілому ОСОБА_5 почав наносити не менше двох ударів кулаком в область повік лівого та правого очей, не менше одного удару кулаком в область носу. Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ногами не менше двох ударів по обличчю ОСОБА_5 в область лівого ока, від чого потерпілий ОСОБА_5 втратив свідомість.

Після цього ОСОБА_6 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 перелом нижньої стінки лівої орбіти, перелом кісток носу зі зміщенням, забійна рана нижньої повіки лівого ока, забійна рана лівої надбрівної ділянки, синець на нижній губі, садно лівої акулової ділянки на обличчі, синці на повіках правого та лівого ока, синець в середньому відділі носу.

За ступенем тяжкості: Перелом нижньої стінки лівої орбіти відноситься до ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) згідно (п.п.2.2.1а,б,в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Перелом кісток носу зі зміщенням відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (21 день) (згідно до п.п. 2.3.1. «а», 2.3.3., «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Забійні рани нижньої повіки, забійні рани нижньої повіки лівого ока, забійна рана лівої надбрівної ділянки, синець на нижній губі, садно лівої акулової ділянки на обличчі, синці на повіках правого та лівого ока, синець в середньому відділі носу відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року), що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-795/2024 від 08.06.2024.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, зібраними матеріалами справи. Вважала за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, зібраними матеріалами справи, а також щодо необхідності призначення ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Зазначав, що неодноразово спілкувався з ОСОБА_6 з приводу того, що внаслідок завданих ним тілесних ушкоджень він потребує дороговатрісного лікування, однак ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду ОСОБА_6 не надав йому жодної матеріальної допомоги на лікування.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав, оскільки вважає, що він захищав свою честь та гідність від постійних знущань з боку ОСОБА_5 , а 16.10.2023 саме ОСОБА_5 був ініціатором конфлікту та запропонував ОСОБА_6 вийти на вулицю та «розібратися». ОСОБА_6 лише захищався від нападу ОСОБА_5 . Вважає, що ОСОБА_5 вимагає у нього гроші.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначав, що ОСОБА_6 оборонявся від нападу ОСОБА_5 і якщо й перевищив межі необхідної оборони, то кримінальна відповідальність за заподіяння тілесних середньої тяжкості у разі перевищення меж необхідної оборони КК України не передбачена. Звертає увагу, що надані пояснення потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування, судового розгляду та під час проведення слідчого експерименту за його участі щодо механізму та обставин спричинення йому тілесних ушкоджень суперечать версії обвинуваченого ОСОБА_6 , які він також надавав під час досудового розслідування, судового розгляду та під час проведення слідчого експерименту за його участі, при цьому наявні в матеріалах справи висновки судово-медичних експертів є фактично ідентичними, що, на думкузахисника ОСОБА_7 , виключає можливість постановити обґрунтований і мотивований вирок по цій справі.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його винуватість доводиться дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- наданими у судовому засіданні показами самого обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що з ОСОБА_5 в одному цеху вони пропрацювали майже півтора роки. ОСОБА_6 був у підпорядкуванні ОСОБА_5 , який майже з перших днів завжди намагався продемонструвати свою перевагу та упереджене ставлення до ОСОБА_6 через те, що він начальник, а ОСОБА_6 підлеглий. Словесні конфлікти між ними виникали часто, але не через робочі питання, а особисту неприязнь до нього з боку ОСОБА_5 . ОСОБА_6 з дружиною працювали на виробництві пакувальниками. 16.10.2023 у нього в обробці було 70 пар взуття. ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_6 скільки потрібно часу на виконання цієї роботи. ОСОБА_6 відповів, що потрібно приблизно 30 хвилин, однак ОСОБА_5 у грубій формі почав казати, що це забагато і потрібно робити швидше. ОСОБА_6 відповів, що зробить все максимально швидко, однак ОСОБА_5 все одно продовжував підвищувати голос, та ображати його. Коли ОСОБА_6 підвівся, то ОСОБА_5 сказав, що він його не боїться і запропонував вийти «розібратися». Взагалі протягом усього часу роботи в цеху під час сварок ОСОБА_5 неодноразово пропонував ОСОБА_6 вийти «розібратися». ОСОБА_6 не хотів втратити роботу і завжди відмовлявся на такі пропозиції.

Були й інші випадки. Наприклад, одного разу у 2022 році, коли у ОСОБА_6 помер близький родич, він у керівництва відпросився на дві години на похорони, й попросив ОСОБА_5 виконати за нього частину наявної у нього роботи, щоб не затримувати загальний виробничий процес, на що ОСОБА_5 погодився. Коли ОСОБА_6 повернувся на роботу, то побачив, що його робота не була виконана, а ОСОБА_5 вже не було на роботі, через що ОСОБА_6 був вимушений залишитись на роботі до пізнього вечора. Коли наступного дня ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_5 чому той на виконав свою обіцянку, М почав «розганяти конфлікт» і на підвищених тонах казати, що він не буде робити замість ОСОБА_6 його роботу, та пропонував вийти на вулицю «розібратися».

З самого ранку 16.10.2023 всі були завантажені роботою. Цього ж дня до цеху повернулось 20 пар взуття із попереднього замовлення через певні недоліки, допущені на ділянці роботи ОСОБА_6 та його дружини, і вони мали виправити ці недоліки. Оскільки у ОСОБА_6 та його дружини було багато роботи, а у ОСОБА_5 , як у майстра, менше роботи і більше вільного часу, керівництво сказали ОСОБА_5 виконати цю роботу. ОСОБА_5 дуже не хотів цього робити, казав, що це не він допустив ці недоліки, а тому не він мав їх виправляти. Саме через це ОСОБА_5 почав говорити на адресу ОСОБА_6 образливі речі і згодом ОСОБА_6 почав тим самим відповідати ОСОБА_5 .Вирішальний момент цього конфлікту настав тоді, коли ОСОБА_5 у присутності дружини ОСОБА_6 почав називати його «нічтожеством», «пустим місцем», а також казати, що ОСОБА_6 не може постояти за себе. Це дуже сильно обурило ОСОБА_6 і він почав казати на адресу ОСОБА_5 схожі речі. Через це ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 вийти «розібратися». Можливо ОСОБА_5 не розраховував на те, що ОСОБА_6 погодиться піти «розбиратися» через те, що ОСОБА_6 раніше відхиляв аналогічні пропозиції ОСОБА_5 , однак у ОСОБА_6 вже «накипіло» і він підтримав пропозицію ОСОБА_5 вийти «розібратися» та вважав чудовою нагодою нарешті «розібратися» за всі образи.

Спочатку вони вийшли на територію цеху, однак ОСОБА_5 запропонував вийти за територію цеху, щоб їх ніхто не бачив і не чув їх розмов, на що ОСОБА_6 також погодився. ОСОБА_5 йшов попереду ОСОБА_6 приблизно на три кроки. ОСОБА_6 звернув увагу, що права рука ОСОБА_5 була в куртці і він начебто стискав який предмет. ОСОБА_6 припустив, що це може бути ніж або якійсь інший предмет, який зможе надати ОСОБА_5 перевагу. Коли вони дійшли до визначеного місця, ОСОБА_5 різко розвернувся і кинувся з кулаками в область його обличчя. ОСОБА_6 був готовий до цього і вдарив ОСОБА_5 на випередження. ОСОБА_6 значно більше за ОСОБА_5 і руки в нього довші, тому ОСОБА_6 мав істотну перевагу і завдав ОСОБА_5 такого удару, що ОСОБА_5 аж розвернуло і він впав «на четвереньки». ОСОБА_6 залишався стояти на місці і думав, що конфлікт вичерпано, однак ОСОБА_5 піднявся і знову кинувся на нього з кулаками, на що ОСОБА_6 завдав йому ще одного удару кулаком згори вниз. На цей раз ОСОБА_6 думав, що конфлікт вже точно вичерпано, одна ОСОБА_5 втретє спробував накинутись на ОСОБА_6 , на що він знову завдав ОСОБА_5 удар кулаком в голову. Після цього ОСОБА_5 вже присів і почав витирати обличчя, яке було все в крові, та казати нецензурними словами про те, що ОСОБА_6 про це пошкодує. ОСОБА_6 побачив на землі телефон ОСОБА_5 і сказав йому, щоб він забрав свій телефон, і запропонував повернутись до цеху, однак ОСОБА_5 відмовився і самостійно пішов у бік свого дому.

Після цього ОСОБА_6 пішов до цеху, зустрів ОСОБА_8 і разом із ним зайшов до цеху, де зустрів дружину і почав розповідати що відбулось. В цей час зайшла менеджер ОСОБА_9 , почала на нього кричати щоб ОСОБА_6 скоріше залишив територію цеху, бо зараз приїде поліції, а їй не потрібні проблеми. У ОСОБА_6 були кров`ю забруднені речі, він почав переодягатись і в цей час чув як менеджер ОСОБА_9 по телефону спілкувалась з ОСОБА_5 та казала йому звертатись до поліції, викликати «швидку». ОСОБА_6 переодягнувся і поїхав додому, а його дружина залишилась працювати.

Свої дії стосовно ОСОБА_5 . ОСОБА_6 розцінює як захист його гідності та здоров`я.

Після бійки ОСОБА_6 хотів допомогти ОСОБА_5 і навіть продати свою машину, однак зламався двигун і продати машину не вдалося. ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_6 по десять разів на день та «нагнітав обстановку». Розповідав, що до нього приїздили два екіпажи поліції з касками та автоматами й хотіли забрати ОСОБА_6 в СІЗО, однак ОСОБА_5 просив їх цього не робити. Через декілька тижнів ОСОБА_6 бачив ОСОБА_5 у нетверезому стані і жодних ушкоджень на ньому не було. Після цього жодних спілкувань між ним та ОСОБА_5 не було.

На запитання прокурора ОСОБА_6 уточнив, що вже давно мав з ОСОБА_5 неприязні стосунки. ОСОБА_6 намагався уникати спілкування з ОСОБА_5 , перевівся на іншу посаду, однак цех маленький і в будь-якому випадку ОСОБА_6 підпорядковувався ОСОБА_5 . Під час бійки ОСОБА_5 не завдав ОСОБА_6 жодних тілесних ушкоджень, натомість ОСОБА_6 пошкодив свої кулаки від ударів по ОСОБА_5 . ОСОБА_6 завдавав ОСОБА_5 удари кулаками в голову зверху вниз, оскільки ОСОБА_5 значно нижчого зросту. ОСОБА_6 наполягав, що він завдав ОСОБА_5 виключно три удари кулаком в голову. За шию він не хватав ОСОБА_5 і зверху на нього не сідав.

Про те які саме тілесні ушкодження були в ОСОБА_5 він дізнався під час ознайомлення матеріалами кримінальної справи. ОСОБА_6 не відшкодував жодної матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням ОСОБА_5 , оскільки останній зазначав, що йому потрібні 2500 доларів, інша сума його не цікавила, а у ОСОБА_6 таких грошей не було. Відшкодовувати ОСОБА_5 будь-яку шкоду ОСОБА_6 буде лише за відповідним рішенням суду.

На запитання головуючого ОСОБА_6 уточнив, що коли він з ОСОБА_5 йшли на вулицю «розбиратися», то у ОСОБА_5 в лівій руці був мобільний телефон, а права була в кишені, де начебто щось зжимав. Однак потім, коли ОСОБА_5 дістав з кишені руку, то в його руці нічого не було й коли ОСОБА_5 кидався на ОСОБА_6 , то він бачив, що в руках ОСОБА_5 також нічого не було. В наступні два рази, коли ОСОБА_5 кидався на ОСОБА_6 , то він також бачив, що в руках ОСОБА_5 нічого не було. Можливо в кишені ОСОБА_5 і був якійсь предмет, однак ОСОБА_5 його не діставав.

Бійка була на вулиці на відкритій не огородженій місцевості. Після того як ОСОБА_6 завдав ОСОБА_5 першого удару і той впав, у ОСОБА_6 була можливість піти з місця події, однак він залишився подивитись що буде далі.

Про те, що у нього з ОСОБА_5 були конфлікти він керівництву не розповідав. Натомість якщо ОСОБА_6 на роботі припускався якоїсь помилки, то ОСОБА_5 завжди доповідав про це керівництву, через що виготовлене взуття знімалось з виробництва і він не отримував за це гроші. При цьому частина зауважень ОСОБА_5 була обґрунтована і керівництво підтримувало доводи ОСОБА_5 та знімало виготовлене взуття з виробництва, а з частиною зауважень ОСОБА_5 керівництво не погоджувалось. В цеху працювало 12 осіб і до всіх у ОСОБА_5 постійно були різні зауваження, однак до себе ОСОБА_6 відчував особисте упереджене ставлення з боку ОСОБА_5

- наданими у судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_5 про те, що він майже рік працював у взуттєвому цеху майстром. ОСОБА_6 був у його підпорядкуванні. 16.10.2023 вони всі були на роботі. В цей день прийшло повернення взуття через допущений брак. Керівництво дало вказівку виправити цей брак. Допущений брак відносився до ділянки роботи ОСОБА_6 ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та сказав, щоб той виправив недоліки, однак ОСОБА_6 відповів щоб ОСОБА_5 сам це робив. ОСОБА_5 відповів, що він є майстром і робити це не буде, оскільки за це має відповідати саме ОСОБА_6 .На цьому підґрунті між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почався словесний конфлікт. ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 вийти на вулицю «розібратися». Коли вони вийшли на вулицю, то ОСОБА_5 йшов попереду, а ОСОБА_6 позаду нього. Коли вони повернули за будівлю ОСОБА_6 взяв ОСОБА_5 ззаду за шию двома руками. Від цього ОСОБА_5 упав обличчям у землю. Після цього ОСОБА_6 сів на нього зверху та почав завдавати удари руками по обличчю. Потім ОСОБА_6 перевернув ОСОБА_5 на спину і продовжив завдавати удари руками в обличчя. Після цього ОСОБА_6 піднявся і почав завдавати удари ногами по обличчю ОСОБА_5 . ОСОБА_5 на декілька секунд втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то ОСОБА_6 вже пішов. Точної кількості ударів та тривалості бійки він не пам`ятає. На вулиці йшов дощ, з ОСОБА_5 текла кров, йому було тяжко йти і він зателефонував матері. Мати зустріла його і допомогла дійти додому. Дома визвали поліцію та «швидку», яка відвезла його до 4-ї лікарні. Там він був приблизно одну добу, після чого йому дали направлення до окуліста та інших лікарів.

На запитання прокурора ОСОБА_5 уточнив, що саме ОСОБА_6 запропонував йому вийти на вулицю «розібратися». Під час конфлікту між ним та ОСОБА_6 у приміщенні була дружина ОСОБА_6 . ОСОБА_6 агресивно реагував, коли він робив йому зауваження по роботі, а той не хотів її виконувати, хоча це завжди стосувалось обов`язків по роботі саме ОСОБА_6 .Того дня ОСОБА_5 зробив ОСОБА_6 зауваження, щоб той виправив недоліки його роботи, оскільки це входить до обов`язків саме ОСОБА_6 .До цього випадку бійок між ним та ОСОБА_6 не було. Після цих подій дружина ОСОБА_5 телефонувала дружині ОСОБА_6 . ОСОБА_6 казав, що хоче відшкодувати завдану ним ОСОБА_5 шкоду і «вийти на мирову», питав скільки потрібно грошей. Дружина ОСОБА_5 йому відповіла, щоб ОСОБА_6 приїхав до лікарні і сплатив за лікування ОСОБА_5 .Станом на теперішній момент жодних грошових коштів ОСОБА_6 на лікування ОСОБА_5 не відшкодував.

На запитання захисника ОСОБА_5 уточнив, що він намагався закритись руками, коли лежав на землі, а ОСОБА_6 його бив.

На запитання головуючого ОСОБА_5 уточнив, що після тих подій він більше двох місяців лікувався, мав погане самопочуття і не міг виходити на роботу, тому його замінили іншим спеціалістом і на ту роботу він більше не виходив. Наразі працює в іншому місці.

- наданими у судовому засіданні показами свідка сторони обвинувачення ОСОБА_10 , яка повідомила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_5 . З ОСОБА_6 раніше знайома не була. 16.10.2023 на мобільний телефон їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що його побили, просив його забрати. Вона зустріла ОСОБА_5 , привела його додому, викликала «швидку», а «швидка» викликала поліцію. ОСОБА_5 забрали до 4-ї лікарні, а вона поїхала з ним. Там ОСОБА_5 пройшов обстеження. Наступного дня ОСОБА_5 виписали та дали направлення до лікарів окуліста та ЛОР. Вони поїхали до 30-ї лікарні до цих лікарів. Лікарі сказали, що ОСОБА_5 треба робити операції, оскільки у нього розбиті кришталик та сітківка ока, розтрощені ніс та переносиця. У ОСОБА_5 були вибиті верхні зуби і вони звертались до лікаря для відновлення втрачених зубів. Взагалі ОСОБА_5 було складно впізнати: ліва сторона обличчя була запухла, око закрите.

На запитання прокурора уточнила, що її син працював у взуттєвому цеху. 16.10.2023 на мобільний телефон їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що його сильно побив хлопець з роботи на ім`я ОСОБА_11 , просив його забрати, бо не може дійти додому. Коли вона прийшла, ОСОБА_5 лежав на землі, навколо було багато крові. Вона його підняла, ОСОБА_5 облокотився на неї і пішли додому. У ОСОБА_5 було розбите обличчя, із ока та носа текла кров. На вулиці йшов дощ і ОСОБА_5 був весь у грязі. Наступного після події дня до лікарні приїжджав начальник ОСОБА_5 та привіз його зарплатню. Під час розмови ОСОБА_5 з начальником вона чула, як ОСОБА_5 розповідав, що все це відбулось через те, що ОСОБА_5 зробив ОСОБА_6 зауваження по роботі, а ОСОБА_6 не хотів цього робити і запропонував ОСОБА_5 вийти на вулицю. Через декілька днів після події вона разом із ОСОБА_5 поїхала за викликом до відділення поліції. Там у її присутності біля зупинки ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 сказав: «Льоха, забери заяву, я сплачу за твоє лікування», однак ОСОБА_5 відмовився забирати заяву.

- наданими у судовому засіданні показами свідка сторони обвинувачення ОСОБА_12 , яка повідомила, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 . Вони разом із ОСОБА_5 працювали в цеху з виготовлення взуття. Вона з чоловіком працювали в пакувальному відділі і були у підпорядкуванні ОСОБА_5 , оскільки він був «майстром». Вони тривалий час працювали разом, однак згодом ОСОБА_5 почав виявляти упереджене ставлення до ОСОБА_6 . До інших співробітників ОСОБА_5 не виявляв упередженого ставлення тільки до її чоловіка. Претензії ОСОБА_5 до ОСОБА_6 полягали в тому, що ОСОБА_6 якось не так виконував свою роботу, через що між ними виникали словесні «розбірки». 16.10.2023 дійсно було повернення товару і вони мали передивитись продукцію на відповідність якості. Вони попросили зробити це ОСОБА_5 , оскільки в цей день була висока завантаженість по роботі. ОСОБА_5 відмовився, оскільки це була не його робота. Через те, що ОСОБА_12 та її чоловік були завантажені іншою роботою, а ОСОБА_5 відмовився виконувати за них цю роботу, тому між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почався словесний конфлікт. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 вийти на вулицю «розібратися», на що він погодився. Що відбувалось на вулиці вона не бачила.

На запитання прокурора уточнила, що після початку словесного конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 через небажання виконувати певну роботу, від ОСОБА_5 пролунали в бік ОСОБА_6 образи накшталт: «ти ніхто і звати тебе ніяк». ОСОБА_5 був старшим за посадою від ОСОБА_12 та її чоловіка. Про конфлікти між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 останній керівництву не повідомляв. Після того як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вийшли на вулицю їх не було хвилин 15-20, а потім до приміщення зайшов лише ОСОБА_6 . Він розповів, що між ними відбулась бійка, ОСОБА_6 підняв ОСОБА_5 і той кудись пішов. ОСОБА_6 розповів їй, що у ОСОБА_5 було щось в кишені, можливо ніж і він неодноразово кидався на ОСОБА_6 , через що він вимушений був відбиватись кулаками. Чи був насправді у ОСОБА_5 ніж їй не відомо. Коли ОСОБА_6 повернувся до робочого приміщення, то в нього були пошкодження на кулаках. Інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не було. Після цього до робочого приміщення зайшла менеджер. Вона по телефону спілкувалась з ОСОБА_5 , казала, щоб той викликав поліцію та їхав до лікарні «знімати побої», а ОСОБА_6 почала виганяти з території підприємства. Згодом ОСОБА_5 вимагав у них 2500 доларів, щоб він забрав заяву з поліції, однак ця сума для них була завелика.

- наданими у судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_8 , який повідомив, що він є кумом ОСОБА_6 (хрестив його доньку). Він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 працював у взуттєвому цеху. Бачив як ОСОБА_6 у шоковому стані повернувся у двір весь у крові, а через декілька хвилин його попросили піти з роботи.

На запитання захисника уточнив, що чув телефонну розмову менеджера ОСОБА_13 з ОСОБА_5 , яка казала ОСОБА_5 щоб той викликав поліцію.

На запитання ОСОБА_6 чи був ОСОБА_5 конфліктною особою, свідок повідомив, що ОСОБА_5 завжди намагався себе розвеселити, бувало, що задавав провокативні запитання, однак ОСОБА_8 на це не звертав уваги.

На запитання прокурора ОСОБА_8 уточнив, що безпосередньо бійки між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він не бачив. Після бійки з ОСОБА_5 він не спілкувався, а ОСОБА_6 казав, що той його «довів». Чи були на ОСОБА_6 якісь тілесні ушкодження він не бачив, оскільки ОСОБА_6 був весь у крові. Кров у ОСОБА_6 була на ногах, курточці, ріках, обличчі тощо.

На запитання головуючого ОСОБА_8 уточнив, що того дня він перебував на роботі, однак він працює в окремій кімнаті та конфлікту, який відбувся між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він не чув і не бачив.

- наданими у судовому засіданні допитаної за згодою сторін свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_5 .Офіційний шлюб наразі розірвано, однак шлюбні відносини продовжують. На момент події вона перебувала в Ізраїлі. До неї по відеозв`язку зателефонував ОСОБА_5 .На відео вона спочатку не впізнала свого чоловіка, оскільки його обличчя було спотворене. ОСОБА_5 мав передати їй певну документацію, однак телефонував повідомити, що наразі не зможе цього зробити, оскільки перебуває в 4-й лікарні та вимкнув розмову. Від родичів вона дізналась, що ОСОБА_6 сильно «по-звірячому» побив ОСОБА_5 .Вона зателефонувала дружині ОСОБА_6 та попросила передати телефон безпосередньо ОСОБА_6 .На її запитання: «що відбулось?», ОСОБА_6 відповів, що він не стримався, розуміє, що він винуватий та вчинив неправильно, готовий все виправити, просив вирішити все «полюбовно». Вона відповіла, що все вирішиться після проведення обстеження та лікування ОСОБА_5 , і щоб ОСОБА_6 молився, щоб ОСОБА_5 взагалі вижив, бо після таких травм це диво, що ОСОБА_5 при тямі. Ніяких грошей від ОСОБА_6 вона не вимагала. Всі розуміли, що ОСОБА_5 потребує складного і вартісного лікування і якщо ОСОБА_6 готовий оплатити його лікуванні, тоді буде вирішуватись питання щоб забрати заяву із поліції. Після цього ОСОБА_6 жодних намірів допомогти з лікуванням ОСОБА_5 не виявляв. За власний рахунок вставили зуби ОСОБА_5 , а проводити операцію ока та носа наразі не мають фінансової можливості.

На запитання прокурора уточнила, що спочатку вона, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом працювали у взуттєвому цеху, однак на момент події вона вже там не працювала, оскільки виїхала до Ізраїлю. Щодо відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомила, що на роботі ОСОБА_6 завжди поводив себе «хамовито». ОСОБА_5 був майстром на цьому виробництві й тому давав завдання іншим працівникам та мав контролювати їх виконання. ОСОБА_6 також був у підпорядкуванні ОСОБА_5 і коли ОСОБА_5 робив зауваження ОСОБА_6 щодо несвоєчасного виконання поставленого завдання, то ОСОБА_6 у грубій формі реагував на його зауваження і через це виникали сварки.

На запитання головуючого ОСОБА_14 повідомила, що станом на теперішній день жодної допомоги від ОСОБА_6 не надходило.

- даними заяви ОСОБА_5 від 16.10.2023 начальнику ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, відповідно до якої ОСОБА_5 просить органи поліції прийняти міри до його знайомого, а саме колеги ОСОБА_11 (прізвище не знає), який 16.10.2023 близько 13 год. 45 хв. за адресою м. Харків, вул. Москалівська, 174, наніс йому тілесні ушкодження, а саме бив руками та ногами по голові;

- даними рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 16.10.2023, відповідно до якого 16.10.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 10070 від 16.10.2023. Фабула ЄО: 16.10.2023 о 13:49 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.10.2023 о 13:49 за адресою: АДРЕСА_2 , заявника щойно побив знайомий, бшд рекомендовано. Заявник: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 госпіталізовано до 4 лікарні з діагнозом зчмт, струс головного мозку, перелом носа, пароорбітальна гематома лівого ока, забійна рана брови зліва;

- даними рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 16.10.2023, відповідно до якого 16.10.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 10075 від 16.10.2023. Фабула ЄО: 16.10.2023 о 15:03 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.10.2023 о 13:40 за адресою: АДРЕСА_2 , Бригада №102 Лікар ОСОБА_15 . Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи взуттєва фабрика, майстер виробництва. Діагноз: зчмт, сгм, перелом кісток носу, параорбітальна гематома зліва, забійна рана лівої брови. Дата скоєння: 16.10.2023 13:40. Пояснення: Зі слів був побитий знайомим (колегою) під час конфлікту. Мешкає АДРЕСА_3 . Доставлений бсмп нейрохірургія. Заявник ОСОБА_15 ;

- даними рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 17.10.2023, відповідно до якого 17.10.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 10114 від 17.10.2023. Фабула ЄО: 17.10.2023 о 13:42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.10.2023 о 13:42 за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 177, ОСОБА_16 №САМОЗВЕРНЕННЯ Лікар Борисенко. Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діагноз: інфікована забійна рана нижньої повіки, перелом дно орбіти лівого ока. Дата скоєння: 17.10.2023 13:42. Пояснення: 16.10.2023 о 14:00 побив співробітник ОСОБА_11 . Доставлений 14 лікарня. Мешкає АДРЕСА_3 . Заявник ОСОБА_17 ;

- даними копії довідки КНП «МКЛ №14 ім. проф. Л. Л. Гіршмана» ХМР кабінет надання екстреної офтальмологічної допомоги, виданої 17.10.2023 ОСОБА_5 , діагноз: контузія, інфікована забита рана нижньої повіки, перелом нижньої стінки орбіти, підшкірна гематома повік лівого ока;

-даними консультативного висновоку лікаря-спеціаліста з КНП МКЛІНМД №10/7394 (без дати) відповідно до якого ОСОБА_5 знаходився у стаціонарі з 16.10.2023 по 17.10.2023 Діагноз: забій мяких тканин голови, забійна рана лівої надбровної ділянки. Травма кісток носа. Періорбітальна гематома зліва. Гематома нижньої губи. Садно лівої скулової ділянки;

-даними висновоку відділення магнітно-резонансної томографії КНП МКЛІНМД щодо ОСОБА_5 від 16.10.2023. Висновок: вогнищевої патології та патологічних утворень не виявлено;

-даними консультативного висновку 6 КНП МКЛ №30 ХМР щодо ОСОБА_5 від 17.10.2023. Висновок спеціаліста: травма носа (від 16.10.23р). Перелом кісток носа зі зміщенням. Перелом нижньої стінки лівої орбіти. Гемосінус зліва. Параорбітальна гематома зліва. Забій лівої вушної раковини.

- даними висновку експерта ОСОБА_18 №09-1520/2023, який провів судово-медичну експертизу по матеріалам щодо ОСОБА_5 , 1990 р.н. (експертиза почата 27.10.2023, закінчена 24.11.2023), відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце: синці, садно та забійні рани на обличчі, перелом кісток носу, перелом нижньої стінки лівої орбіти, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, синці, забиті рани, перелом кісток носу, перелом нижньої стінки лівої орбіти за механізмом удара-стиснення, садно за механізмом тертя-ковзання та могли утворитися не пізніш 16.10.2023.

За ступенем тяжкості синці, садно та забиті рани на обличчі (кожне з них) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

За ступенем тяжкості перелом кісток носу відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (21 день), (згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.).

За ступенем тяжкості перелом нижньої стінки лівої орбіти відноситься до ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) згідно (п.п.2.2.1а,б,в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Відповідь на питання №3 постанови про призначення судово-медичної експертизи (чи могли тілесні ушкодження у ОСОБА_5 , про які він вказує, бути отримані за обставин і в термін, що він вказує на момент проведення огляду?) буде можлива після надання протоколу слідчого експерименту.

Характер травми тканин обличчя виключає можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 від дії власної руки;

- даним протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2024 та фототаблицею до нього, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_5 та спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_19 , відповідно до якого потерпілий добровільно погодився та пояснив, що 16.10.2023 приблизно о 13 год. 45 хв. він разом із малознайомим ОСОБА_11 перебував за адресою: АДРЕСА_4 , де там вони конфліктували. Після чого ОСОБА_11 підійшов ззаду до потерпілого, який перебував спиною в положенні стоячи, обома руками схопив в області шиї, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав обличчям на землю. Далі ОСОБА_11 сів на спину потерпілому ОСОБА_5 та наніс два удари кулаками обох рук в ділянку голови. Після чого ОСОБА_11 перевернув потерпілого ОСОБА_5 обличчям уверх, при цьому ОСОБА_11 продовжував сидіти на грудній клітині, почав наносити два удари кулаками двох рук в ділянку лівого ока, два удари кулаком обох рук в ділянку правого ока, один удар кулаком правої руки в ділянку лівої брови, після чого наніс один удар правою рукою в область носу та один удар кулаком правої руки в область губ, від чого у потерпілого запаморочилася голова, в цей час ОСОБА_11 підвівся та наніс почергово не менше двох кадрів ногами по обличчю ОСОБА_5 в область лівого ока, внаслідок чого ОСОБА_5 втратив свідомість.

- даними протоколу огляду місця події від 11.05.2024 та фототаблицею до нього, відповідно до якого безпосереднім місцем огляду була відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_4 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2024 та довідкою до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 у присутності понятих під фото №3 впізнала ОСОБА_6 , як чоловіка, з який 19.10.2023 підійшов до ОСОБА_20 біля ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області м. Харків, пр. Любові Малої, 45 та почав вибачатися за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_20 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2024 та довідкою до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_5 у присутності понятих під фото №1 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, з який 16.10.2023 приблизно о 13 год. 45 хв. наніс йому тілесні ушкодження;

- даними висновку експерта ОСОБА_19 №09-795/2024, який провів судово-медичну експертизу по матеріалам щодо ОСОБА_5 , 1990 р.н. (експертиза почата 31.05.2024, закінчена 08.06.2024), відповідно до якого уОСОБА_5 мали місце: Перелом нижньої стінки лівої орбити, перелом кісток носу зі зміщенням, забійна рана нижньої повіки лівого ока, забійна рана лівої надбрівної ділянки, синець на нижній губі, садно лівої скулової ділянки, на обличчі, синці на повіках правого та лівого ока, синець в середньому відділу носу.

Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи.

За ступенем тяжкості: Перелом нижньої стінки лівої орбити відноситься до ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) згідно (п.п.2.2. 1а,б,в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Перелом кісток носу зі зміщенням відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (21 день), (згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95р.).

Забійні рани нижньої повіки забійні рани нижньої повіки лівого ока, забійна рана лівої надбрівної ділянки, синець на нижній губі, садно лівої скулової ділянки, на обличчі, синці на повіках правого та лівого ока, синець в середньому відділу носу відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (відповідно до п.п.2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Показання ОСОБА_5 , на які він посилається при проведенні слідчого експерименту від 11.05.2024 в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму та строку спричинення йому тілесних ушкоджень;

- даним протоколу проведення слідчого експерименту від 27.06.2024 та фототаблицею до нього, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_6 та спеціаліста ОСОБА_19 , відповідно до якого ОСОБА_6 пояснив, що «16.10.2023 у денний час доби він разом із потерпілим ОСОБА_21 перебував за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 174. Вони з ОСОБА_21 вийшли з взуттєвого цеху, зайшли за гаражі, при цьому ОСОБА_21 йшов попереду на відстані приблизно 80 см біля тропинки зупинився, при цьому його права рука знаходилась у кармані, він різко повернувся до мене, а я наніс йому удар правою рукою в ділянку лівого ока, від чого він впав. Потім він піднявся та спробував наблизитись до мене, викинувши вперед обидві руки, тоді я наніс ще один удар кулаком в ділянку перенісся, від чого він впав. Він піднявся в спробував ще раз викинути обидві руки в моєму напрямку, та я, випередивши його, вдарив його кулаком в обличчя, він знову впав, а коли піднявся по його обличчю стікала кров, забруднюючи одяг, при цьому йшов дощ, я сказав, щоб він повернувся зі мною на роботу, але він відмовився та пішов в сторону багатоповерхівки. Більше будь-яких ударів я йому не наносив».

- даними висновку експерта ОСОБА_19 №09-937/2024, який провів судово-медичну експертизу по матеріалам щодо ОСОБА_5 , 1990 р.н. (експертиза почата 27.06.2024, закінчена 27.06.2024), відповідно до якого уОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: перелом нижньої стінки лівої орбити, перелом кісток носу зі зміщенням, забійна рана нижньої повіки лівого ока, забійна рана лівої надбрівної ділянки, синець на нижній губі, садно лівої скулової ділянки, на обличчі, синці на повіках правого та лівого ока, синець в середньому відділу носу.

Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи.

Показання підозрюваного ОСОБА_6 дані ним при проведенні слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

- даними дослідженого за згодою сторін (які не заперечували проти допустимості цього доказу) додатку до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 26.06.2024 а саме долучений ним флеш носій, на якому міститься аудіозапис розмови між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та його матір`ю, під час якої ОСОБА_5 та його мати розповідають ОСОБА_6 , зокрема, про отримані від його побиття травми, необхідне лікування та його орієнтовну вартість.

У задоволенні клопотання сторони захисту про допит експерта ОСОБА_18 було відмовлено, оскільки згідно з відповіддю начальника Комунального закладу охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 27.06.2024 судово-медичний експерт ОСОБА_18 була звільнена з посади 23.12.2023.

Таким чином, оцінюючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні вище перелічені докази, які узгоджуються між собою, суд визнає їх належними та допустимими для правової оцінки дій обвинуваченогоОСОБА_6 та визнання його винуватості.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У задоволені клопотань захисника щодо проведення слідчих експериментів зв участі обвинуваченого та потерпілого, а також щодо проведення повторних судово-медичних експертиз за результатами повторно проведених слідчих експериментів було відмовлено, оскільки під час досудового розслідування вже були проведені слідчі експерименти як за участі потерпілого, так і за участі обвинуваченого, а також з урахуванням цих слідчих експериментів були проведені судово-медичні експертизи №09-1520/2023, №09-795/2024, та №09-937/2024 й, зокрема, відповідно до висновку судово-медичні експертизи №09-937/2024 показання підозрюваного ОСОБА_6 дані ним при проведенні слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Доводи сторони захисту про перебування ОСОБА_6 в стані необхідної оборони є безпідставними з огляду на таке.

За приписами ст. 36 КК, які втілюють гарантоване ст. 27 Конституції України право кожного захищати своє життя і здоров`я від протиправних посягань, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Так, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Судам варто мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не тільки в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. У разі з`ясування наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних під час нападу знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

Розглядаючи справу цієї категорії, суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Дослідивши належні та допустимі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до переконання, що в обстановці, яка склалася між потерпілим та винним, була відсутня реальна загроза життю і здоров`ю останнього, оскільки насправді не відбулося такого посягання, яке б викликало в обвинуваченого необхідність невідкладно заподіяти потерпілому шкоду здоров`ю з метою негайного відвернення його протиправних дій з огляду на таке.

ОСОБА_6 розумів, що він має істотну фізичну перевагу над ОСОБА_5 : значно вищій на зріст, має більшу вагу та довжину рук, крім цього ОСОБА_6 у судовому засіданні давав пояснення про те, що коли він з ОСОБА_5 йшли на вулицю «розбиратися», то йому здалося, що ОСОБА_5 рукою, яка була в куртці начебто стискав ніж або якійсь інший предмет, який зможе надати ОСОБА_5 перевагу. Однак потім, коли ОСОБА_5 дістав з кишені руку, то в його руці нічого не було й коли ОСОБА_5 кидався на ОСОБА_6 , то він бачив, що в руках ОСОБА_5 також нічого не було.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_6 не отримав жодних тілесних ушкоджень від потерпілого, а тільки отримав пошкодження кулаків від того, що завдавав удари потерпілому. На переконання суду ці обставини свідчать про відсутність реальної загрозижиттю і здоров`ю, яка б викликала в обвинуваченого необхідність невідкладно заподіяти ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Крім цього, з урахуванням викладеного, а також наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_6 про те, що у нього з ОСОБА_5 протягом тривалого часу на роботі виникали конфлікти і суперечки через те, що ОСОБА_5 казав йому образливі слова, у тому числі в присутності його дружини, через що у ОСОБА_6 вже «накипіло» й 16.10.2023 він пішов на вулицю з ОСОБА_5 «розібратися», оскільки вважав чудовою нагодою нарешті «розібратися» за всі образи. На переконання суду це свідчить про те, що в подальших діях ОСОБА_6 , спрямованих на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 визначальним у його поведінці було не відвернення нападу та захист, а саме бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися) за всі словесні образи та конфлікти, які раніше були між ним та потерпілим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 2019 р.н., має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного.

Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 2019 р.н., відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, ураховуючи його вік та майновий стан, наявність постійного місця проживання, його ставлення до вчиненого, а саме те, що свою вину не визнає, завданої потерпілому злочином шкоди не відшкодував, думку прокурора та потерпілого щодо виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 визначене в санкції ч. 1 ст. 122 КК України покарання у виді обмеження волі, та відсутності підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2024 (справа №639/3576/24, провадження №1-кс/639/808/24) стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Враховуючи те, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не змінилися обставини та ризики, які стали підставою для його обрання, суд уважає необхідним залишити без змін обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі, на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_6 відраховувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу залишити у виді особистого зобов`язання без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- медичну документацію, а саме: довідка від КНП «МКЛ №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» ХМР; консультативний висновок 6 від КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР; консультативний висновок лікаря-спеціаліста від КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.М. Мещанінова» ХМР; висновок від КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.М. Мещанінова» ХМР; два рентгени від КНП «МКЛ №30» ХМР (ІД 5979, 5980) вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1