Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3236/24
Провадження № 1-кп/376/326/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 31 69 від 26.09.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великополовецьке Сквирського району Київської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , всупереч ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, в тому числі і «канабісу», включеного до таблиці II вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

-обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності (ст. 20 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Так, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 на початку вересня 2024 року, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виявив рослини коноплі.

Переконавшись, що виявлені ним рослини є нарковмісними, ОСОБА_4 вирішив їх придбати - зірвати для подальшого особистого вживання. В подальшому, зірвавши вказані рослини конопель ОСОБА_4 переніс їх до сарайного приміщення, яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_1 та розпочав їх незаконно зберігати за місцем свого проживання для подальшого особистого вживання, без мети збуту до 17.10.2024 року.

В подальшому, 17 жовтня 2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 10 год. 12 хв. в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 в сарайному приміщенні виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 2313,10 г, який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

19.11.2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, узгоджують покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їм зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення обвинуваченому покарання, у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідки Міністерства внутрішніх справ про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, Висновок експерта від 23.10.2024року № СЕ-19/111-24/60735-НЗПРАП вартість витрат складає 3979 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67, 75,76,309 КК України, ст. ст. 100, 124,368 - 371,373,374,376,392 - 395,424, 468, 469,470,472 - 476 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду, укладену 19.11.2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в кримінальному провадженні № 120 3169, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.09.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді двох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

Наркотичний засіб - канабіс масою 2313,10 г, наркотичний засіб - екстрат канабісу масою 0,058 г, рослини роду коноплі, які поміщено до поліпропіленових мішків з бирками №1 та №2, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 3979,50 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1