Справа№ 953/1478/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 12.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, не одруженого, освіта вища, дітей не повнолітніх не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , т.м. НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Особа 1 та особа 2 перебуваючи в м. Харків, восени 2020 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, створили та очолили злочинну організацію, що представляє собою внутрішнє та зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання шести осіб: особа 1, особа 2 особа 3, особа 4, особа 5, особа 6, які діючи умисно, із корисливих мотивів, попередньо зорганізувались для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що виразилися у незаконному заволодінні чужим нерухомим майном, або коштів за продаж такого майна шахрайським шляхом, за єдиним злочинним планом та з розподілом функцій учасників злочинної організації, спрямованих на досягнення цього плану, який був відомий та погоджений її учасниками.

На початку січня 2021 року особа 4, особа 3, особа 6, будучи членами злочинної організації, діючи з відома та згоди всіх її членів та реалізуючи спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном та грошовими коштами, підшукали ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має психічне захворювання, самостійно мешкав у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та є спадкоємцем на частину чотирьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала його батькові ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, співорганізаторами злочинної організації особа 1 та особа 2 прийнято рішення про вчинення членами злочинної організації необхідних незаконних дій, направлених на заволодіння квартирою ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , а також частиною квартири ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_4 , та розроблено план дій, який доведено всім членам злочинної організації.

Реалізуючи злочинний план із заволодіння вищевказаними квартирами ОСОБА_5 особа 4, особа 3, особа 6, в січні 2021 року, користуючись психічним захворюванням ОСОБА_5 , діючи проти його волі, з метою забезпечення належної поведінки останнього, обмеження кола його спілкування та постійного нагляду за ним, перевезли ОСОБА_5 до іншого житла, а саме двоповерхової будівлі біля будинку АДРЕСА_5 , яка належить особі 2. У вказаній будівлі особа 4, особа 3, особа 6, та особа 2 утримували ОСОБА_5 проти його волі без можливості самостійно залишити житло, оскільки двері були зачинені на замок та ключі знаходилися у особа 2 та наближених до нього осіб.

Також для здійснення злочинного плану із заволодіння квартирою ОСОБА_5 Особа 1 та особа 2 підшукали: ОСОБА_3 - співвласника та співзасновника підприємства ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ», який не увійшов до складу керованої особа 1 та особа 2 злочинної організації, але, будучи обізнаним про незаконну діяльність її учасників, розуміючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з корисливих мотивів, погодився взяти участь у заволодінні квартирою ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вчинення за попередньою змовою з учасниками злочинної організації активних дій, спрямованих на позбавлення ОСОБА_5 права власності на зазначену квартиру; ОСОБА_8 - співвласника та співзасновника підприємства ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ», який, не будучи обізнаним про наявність злочинної організації, а також злочинні наміри ОСОБА_3 погодився виступити фіктивним отримувачем цієї квартири.

Згідно розробленого особа 1 та особа 2 плану заволодіння квартирою ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_6 , повинно було відбутися шляхом переоформлення права власності на неї на юридичну особу ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ», а саме шляхом включення ОСОБА_5 в число засновників ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ» із внесенням ОСОБА_5 своєї квартири у якості частини статутного капіталу вказаного підприємства, із подальшим виведенням зазначеної квартири із власності ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ» на користь ОСОБА_8 , її реалізацією та передачею ОСОБА_8 грошових коштів від її продажу членам злочинної організації.

Здійснюючи реалізацію раніше розробленого плану, 15.01.2021 ОСОБА_5 у супроводі ОСОБА_9 , яка виконувала свою функцію у якості члена злочинної організації, був доставлений до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_10 , де ОСОБА_5 , будучи введеним ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в оману з приводу дійсних юридичних наслідків вчиняємого ОСОБА_5 правочину, підписав протокол загальних зборів ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ» спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри учасників злочинної організації та ОСОБА_3 , а також акт приймання-передачі нерухомого майна, вищевказаної квартири, на підставі яких квартира була передана у власність ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ» в якості внеску ОСОБА_5 в статутний капітал даного підприємства 150000 грн. Після цього ОСОБА_5 став одним із засновників підприємства разом з ОСОБА_3 (150000 грн. статутного капіталу) та ОСОБА_8 (300000 грн. статутного капіталу).

Після цього, 29.01.2021 з метою доведення злочинних намірів учасників злочинної організації до кінця, ОСОБА_5 у супроводі особи 3, яка виконувала свою функцію, знову був доставлений до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_10 , де знову будучи введеним в оману особою 3, та ОСОБА_3 підписав протокол загальних зборів ТОВ «УКРПРОМ СТАРТ» від 29.01.2021, згідно якого у зв`язку з виходом ОСОБА_8 зі складу засновників підприємства прийнято рішення про передачу останньому у власність квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка попередньо була зареєстрована як нежитлові приміщення 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_7 , в якості виплати частки статутного капіталу.

05.11.2021 ОСОБА_8 , діючи на прохання ОСОБА_3 , здійснив продаж нежитлових приміщень 22-1-: - 22-8 в літ А-5 по АДРЕСА_7 ОСОБА_11 , а грошові кошти отримані від реалізації вищевказаної квартири у невстановлений слідством спосіб передав керівнику злочинної організації ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із особою 1, особою 2, особою 3, особою 4, особою 6, здійснив заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме належною ОСОБА_5 квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_6 , вартістю, згідно висновку оціночно-будівельної експертизи №СЕ-19/121-23/8162-ОБ від 19.06.2023, 2316099 грн. спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в особливо-великому розмірі.

Також, на початку січня 2021 року особа 4, особа 3, особа 6, будучи членами злочинної організації, діючи з відома та згоди всіх її членів та реалізуючи спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном та грошовими коштами, підшукали ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має психічне захворювання, самостійно мешкав у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та є спадкоємцем на частину чотирьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала його батькові ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, особа 1 та особа 2 у невстановлений слідством час прийнято рішення про вчинення членами злочинної організації необхідних незаконних дій, направлених на заволодіння квартирою ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , а також частиною квартири ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_4 , та розроблено план дій, який доведено всім членам злочинної організації.

Реалізуючи злочинний план із заволодіння вищевказаними квартирами ОСОБА_5 особа 4, особа 3, особа 6,

восени 2020 року, користуючись психічним захворюванням ОСОБА_5 , діючи проти його волі, з метою забезпечення належної поведінки останнього, обмеження кола його спілкування та постійного нагляду за ним, перевезли ОСОБА_5 до іншого житла, а саме двоповерхової будівлі біля будинку АДРЕСА_5 , яка належить особі 2. У вказаній будівлі будівлі особа 4, особа 3, особа 6, та особа 2 утримували ОСОБА_5 проти його волі без можливості самостійно залишити житло, оскільки двері були зачинені на замок та ключі знаходилися у особи 2 та наближених до нього осіб.

З 13.10.2021 ОСОБА_5 був оголошений у розшук як безвісно зниклий.

В грудні 2021 року та січні 2022 року ОСОБА_5 під супроводом особи 3, на автомобілі, яким керував особа 6, доставлявся до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області для допиту та написання заяви про нібито крадіжку його майна з квартири за адресою: АДРЕСА_4 з метою дискредитації ОСОБА_13 , співвласника даної квартири.

Навесні 2021 року, члени злочинної організації підшукали ОСОБА_3 , який не увійшов до складу керованої особою 2 та особою 1 злочинної організації, але, будучи обізнаним про незаконну діяльність її учасників, розуміючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з корисливих мотивів, погодився взяти участь у заволодінні частиною квартири ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом вчинення за попередньою змовою з учасниками злочинної організації активних дій, спрямованих на позбавлення ОСОБА_5 права власності на частину зазначеної квартири.

20.05.2021 особою 2 ОСОБА_5 був доставлений до приватного нотаріуса ОСОБА_10 , де від імені останнього оформлено заяву про прийняття спадщини після його померлого батька на частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 . В цей же день від імені ОСОБА_5 оформлено довіреність про надання ОСОБА_3 представляти інтереси ОСОБА_5 при оформленні спадщини та реєстрації права власності на частину вищевказаної квартири. Виконуючи свою роль, згідно попередніх домовленостей, ОСОБА_3 здійснював збір та подачу до нотаріуса ОСОБА_10 необхідних документів для прийняття спадщини та 21.07.2021 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 на частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Для позбавлення ОСОБА_5 права власності на квартиру особа 4, особа 3, особа 6, 19.07.2021 доставили ОСОБА_5 до офісу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , де ОСОБА_5 , будучи введеним особа 4, особа 3, особа 6, в оману щодо дійсного змісту наданих йому на підпис документів, не розуміючи дійсні правові наслідки своїх дій, під контролем вищевказаних учасників злочинної організації підписав довіреність про надання ОСОБА_3 права розпорядження частиною своєї квартири за вказаною адресою. Після чого особа 4, особа 3, особа 6, з метою маскування своїх злочинних дій, підшукали ОСОБА_14 , який, не будучи обізнаним про наявність злочинної організації, погодився виступити фіктивним отримувачем цієї квартири за договором дарування.

Після чого 07.12.2021 ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з членами злочинної організації, діючи на підставі вказаної довіреності уклав від імені ОСОБА_5 договір дарування громадянину ОСОБА_14 1/2 частини чотирьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю, згідно висновку оціночно-будівельної експертизи №СЕ-19/121-23/8164-ОБ від 26.06.2023, 983013 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (1094,5 грн.), чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Таким чином, члени злочинної організації особа 1, особа 2 особа 3, особа 4, особа 6, за участю ОСОБА_3 , який не був членом злочинної організації та діяв за попередньою змовою в групі з вказаними членами злочинної організації, з корисливих мотивів, здійснили заволодіння чужим майном, в особливо-великому розмірі, а саме належною ОСОБА_5 1/2 частиною чотирьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , який полягав у вчиненні умисних дій із введення ОСОБА_5 в оману щодо дійсного змісту вчиненого ним 19.07.2021 правочину, яким він надав ОСОБА_3 право розпоряджатися частиною цієї квартири, підписавши відповідну довіреність, а також в організації подальшого переоформлення права власності на зазначений об`єкт нерухомості на підконтрольну особу ОСОБА_14 шляхом укладення 07.12.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_14 договору дарування.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо-великих розмірах.

13.02.2025 року до суду прокурором надано угоду провизнання винуватості, укладену 10 лютого 2025 року між заступником начальника відділу Харківської обласної прокуратури прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - ОСОБА_6 , за наявності письмової згоди потерпілого - ОСОБА_5 , за змістом якої вони погодились, що обвинувачений беззастережно визнає вину в обсязі обвинувачення, викриє злочинні дії іншого учасника групи та погодились, що обвинувачений понесе покарання за ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд від 1 до 3 років, та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, в силу вимог ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

У статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинах визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу та способу вчинення, виконання ним дій про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він розумів що внаслідок його дій було спричинено шкоду потерпілому, визнає винуватість за інкримінованими епізодами. Шкодує про їх вчинення, розкаявся у скоєному, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнає в розмірі 1/5 частини від загальної суми позову, що відповідає кількості осіб які були причетні до інкримінованих епізодів, розмір моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням потерпілому визнає на сумму 5000 тисяч гривень. У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що угоду про визнання винуватості він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор, потерпілий та захисник також просили затвердити угоду.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченого та його захисника, які підтримали думку прокурора, думку потерпілого, вивчивши угоду про визнання винуватості, письмову згоду на укладення угоди потерпілого ОСОБА_5 , обвинувальний акт, суд прийшов до наступних висновків. Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд з`ясував, що прокурор, потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Також суд враховує письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні, надану та підписану потерпілим ОСОБА_5 від 10.02.2025 року та його думку висловлену в судовому засіданні 14 лютого 2025 року у якій він просив затвердити угоду про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні і призначити обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

ОСОБА_3 є громадянином України, має вищу освіту, постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу 89 КК України не судимий, є військовозобов`язаним, не одружений.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка страждає на психічний розлад.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 яким затвердити угоду про визнання нею винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкціям ч. 4 ст. 190 (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) ст. ст. 75, 76,77 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3299112 гривень 00 копійок в частині позовних вимог до ОСОБА_3 слід задовольнити частково стягнути з обвинуваченого 1/5 частину від загальної суми спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 659822 гривень 40 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000 гривень підлягає задоволенню частково в частині позовних вимог до ОСОБА_3 на сумму 100000 грн., при цьому суд керується ст.23 ЦК України та виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/8162-ОБ від 19.06.2023, у сумі 9560 гривень та судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/8164-ОБ від 26.06.2023, у сумі 9560 гривень, з ОСОБА_3 слід стягнути частково (9560,00 х 2 : 5) в розмірі 3 824,00 грн. на користь держави відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України .

Арешт, накладений на майно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 12.07.2023 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 12.07.2023 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 805200,00 (вісімсот п`ять тисяч двісті гривень), звільнено з під варти 13.07.2023 року у зв`язку з внесенням застави, яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківський області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) 12.07.2023 року.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у виді застави слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд не вирішує оскільки наразі продовжується судовий розгляд кримінального провадження щодо інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,368,370,373,374,468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2025 року по кримінальному провадженню за № 0001002 від 12.07.2021 року, укладену між заступником начальника відділу Харківської обласної прокуратури прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - ОСОБА_6 , за наявності письмової згоди потерпілого - ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна в силу вимог ст. 77 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України в продовж іспитового строку на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вимог ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не застосовується при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду на підставі вимог ст. 165 КВК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді застави у розмірі 805200,00 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.07.2023 року (з моменту фактичного затримання) до 13.07.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позов потерпілого ОСОБА_5 про солідарне стягнення в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 659822 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

У задоволені іншої частини позовних вимог до ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на користь держави витрати за проведення судових експертиз № СЕ-19/121-23/8162-ОБ від 19.06.2023, № СЕ-19/121-23/8164-ОБ від 26.06.2023, у сумі 3 824,00 грн.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 7200,00 (сім тисяч двісті) грн., яка внесена 12.07.2023, код квитанції 9311-4602-8733-5468, ОСОБА_15 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківський області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) оплата застави за ОСОБА_3 згідно ухвали Київського районого суду м. Харкова від 12.07.2023р., справа 953/23515/21 повернути заставодавцю - ОСОБА_15 .

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 399000,00 (триста дев`яносто дев`ять) тисяч грн., яка внесена 12.07.2023, код квитанції 9311-4600-5380-8960, ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківський області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) оплата застави за ОСОБА_3 згідно ухвали Київського районого суду м. Харкова від 12.07.2023р., справа 953/23515/21 повернути заставодавцю - ОСОБА_6 .

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 399000,00 (триста дев`яносто дев`ять) тисяч грн., яка внесена 12.07.2023, код квитанції 9311-4598-5655-9821, ОСОБА_16 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківський області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) оплата застави за ОСОБА_3 згідно ухвали Київського районого суду м. Харкова від 12.07.2023р., справа 953/23515/21 повернути заставодавцю - ОСОБА_16 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді ухвали Київського районого суду м. Харкова від 12.07.2023 на майно, вилучене 05.07.2023р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , належне ОСОБА_3 : ноутбук «Apple» A2337 serial: CO2K54VQ6L4 з зарядним пристроєм до нього в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 12» золотистого кольору в чохлі сірого кольору; флеш-накопичувач «Kingstone» 256 Gb чорного кольору; мобільний телефон «Iphone 14» чорного кольору в чохлі зеленого кольору - скасувати після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1