Справа № 405/1975/24
провадження № 1-кс/405/3643/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду у м. Кропивницькому скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою на рішення та бездіяльність слідчого вказавши, що 07.12.2024 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про надання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002529 від 07.09.2023 року для ознайомлення та зняття копій. 13.12.2024 року ОСОБА_5 отримав від слідчого ОСОБА_4 повідомлення № 3540-2024 від 13.12.2024 року, до якого додано постанову про відмовлення у задоволенні клопотання ОСОБА_5 . Враховуючи зазначені обставини, вказавши на незаконність постанови слідчого від 13.12.2024 року, адвокат ОСОБА_3 просить суд скасувати рішення слідчого та зобов`язати слідчого надати ОСОБА_5 у вказаному вище кримінальному провадженні матеріали досудового розслідування для ознайомлення і належним чином завірені їх копії.

У судовому засіданні адвокат надав пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими доводи скарги не визнав, в її задоволенні просив відмовити.

Заслухавши пояснення адвоката та слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

13.12.2024 року до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшло письмове клопотання підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002529 від 07.09.2023 року ОСОБА_5 , датоване 07.12.2024 року, згідно з яким підозрюваний просив старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , в порядку ст. 221 КПК України видати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0002529 від 07.09.2023 року, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190. Ч. 3 ст. 362 КК України. Разом з тим, вивчивши клопотання підозрюваного старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 13.12.2024 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 .

Користуючись, зокрема положеннями ст. 40 КПК України, слідчий мотивував в постанові, що «… досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, в ході якого є необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, тому з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування є необхідність на даній стадії не розголошення відомостей та матеріалів досудового розслідування».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч.5 ст. 40 КПК України).

У відповідності до п.19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1 ст. 92 КПК України).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України)

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема щодо бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Водночас слідчим суддею відзначається, що вказаним положенням КПК України визначена можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Положення КПК України не містять норми, яка б зобо`вязувала слідчого надати матеріали кримінального провадження саме у визначений цим Кодексом строк.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів, відповідь слідчим на адресу підозрюваного була надана в той же день, а саме 13.12.2024 року, проти чого сторони у судовому засіданні не заперечували.

Постанова слідчого за формою та змістом не суперечить положенням ст. 110 КПК України.

Отже, слідчий суддя встановив, що слідчим винесене законне і обґрунтоване рішення, спрямоване на виконання завдання кримінального провадження, таке, що винесене з урахуванням ст. 40 КПК України, а тому підстави для задоволення скарги адвоката відсутні.

Керуючись ст. ст. 40, 303-309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_6