УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 461/966/20

провадження № 51-529ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу представника цивільного відповідача на вирок Галицького районного суду міста Львова від 23 лютого 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 і

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Галицького районного суду міста Львова від 23 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 140 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Вирішено цивільний позов та інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями в частині вирішення цивільного позову, представник цивільного відповідача подав касаційну скаргу, в якій просить змінити вирок місцевого суду у частині цивільного позову.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 4, п. 5 ч. 2, ч. 6 названої статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Представнику цивільного відповідача необхідно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Статтею 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У касаційній скарзі представник цивільного відповідача просить змінити вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову, однак не вказує яке рішення суд касаційної інстанції має постановити щодо ухвали апеляційного суду, якою цей вирок залишено без змін.

Наведені вимоги касаційної скарги не лише не узгоджуються із положеннями ст. 436 КПК, але й позбавляють касаційний суд визначити предмет касаційного оскарження, оскільки первісно у касаційній скарзі зазначено, що вона подається на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 425 КПК передбачено, що касаційну скаргу має право подати цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову.

Відповідно ч. 1 ст. 63 КПК представником цивільного відповідача у кримінальному провадженні може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо цивільним позивачем, цивільним відповідачем є юридична особа.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 КПК повноваження представника цивільного відповідача на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) документами, передбаченими ст. 50 КПК, якщо представником цивільного відповідача є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;

2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником цивільного відповідача є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;

3) довіреністю - якщо представником цивільного відповідача є працівник юридичної особи, яка є цивільним відповідачем.

З касаційної скарги вбачається, що вона підписана генеральним директором КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» ОСОБА_5 , проте до скарги не додано жодних доказів на підтвердження його повноважень.

Також не долучено до касаційної скарги її примірників з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника цивільного відповідача на вирок Галицького районного суду міста Львова від 23 лютого 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати представнику цивільного відповідача.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3