Справа № 496/583/25
Провадження № 1-кс/496/230/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

власника майна - ОСОБА_5 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000077 від 28.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся з вказаним клопотанням та просить накласти арешт, із забороною користування, розпорядження та відчуження майна, на майно у кримінальному проваджені № 0000077, вилучені в ході обшуку т/з марки «Меrсеdеs-Веnz» моделі «С 270 CDІ» з ДНЗ « НОМЕР_1 », який використовує та зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вилучено наступне: автомобіль «Меrсеdеs-Веnz» моделі «С 270 CDІ» з ДНЗ « НОМЕР_1 », який використовує та зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Станційна,27А та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Свої вимоги мотивувала тим, що в провадженні СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000077 від 28.01.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

27.01.2025 року до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення працівника ДПСУ, про те, що на 42-43 км автодороги «Одеса- Рені», був зупинений автомобіль Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в напрямку державного кордону України з Республікою Молдова, під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , меш. АДРЕСА_1 , який діючи з корисливих мотивів організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме наступних осіб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , (ЄО№1309 від 27.01.2025). 31.01.2025 року в період з 19 год 18 хв по 22 год 37 хв, на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області, проведено обшук т/з марки «Меrсеdеs-Веnz» моделі «С 270 CDІ» з ДНЗ « НОМЕР_1 », який використовує та зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вилучено наступне: автомобіль «Меrсеdеs-Веnz» моделі «С 270 CDІ» з ДНЗ « НОМЕР_1 », який використовує та зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено на штраф майданчик за адресою: м. Одеса, вул. Станційна,27А; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Слідчим слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, винесено постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна.

На даний час, з метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця речей та документів.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення. Таким чином наявні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що з метою збереження речових доказів дає підстави слідчому судді для арешту майна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, а також з метою запобігання їх приховування, втрати, знищення, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання, оскільки є докази, які вказують на причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення та просив долучити постанову про призначення групи прокурорів за матеріалами кримінального провадження №0000077 від 28.01.2025 року та протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.01.2025 року. Надав пояснення, що транспортний засіб, якій підлягає арешту використовувався для організації переїзду через державний кордон України свідка, який дав свідчення, що ОСОБА_5 перевозив його з ж/д вокзалу до квартири. Просив долучити копію протоколу допиту свідка. Вважає, що вилучений автомобіль є знаряддям вчинення злочину, тому є підстави для накладення арешту. Є

В судовому засіданні слідчий Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора, також просив долучити постанову про призначення групи слідчих за матеріалами кримінального провадження №0000077 від 28.01.2025 року.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання. Наголосив, що в ухвалі про обшук автомобілю не визначено про вилучення транспортного засобу. Пояснив, що ОСОБА_5 працює таксистом, це джерело його доходу, він є багатодітним батьком та надав характеризуючи матеріали. ОСОБА_5 не знає хто проживає в квартирі та куди віз людей.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого представника, просив повернути вилучений транспортний засіб, оскільки він є можливістю доходу та забезпечення сім`ї.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно п.п.1,3 та 4 ч.2 ст.167 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення та одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також є засобом (знаряддям) вчинення злочину.

Постановою слідчого від 02.02.2025 року вилучений автомобіль та свідоцтво долучено до провадження в якості речових доказів.

Транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «C 270 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував під керуванням та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - визнані речовими доказами, тобто відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АGОSІ» проти Сполученого Королівства «АGОSІ v. the United Kingdom» від 24.10.1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Щодо заперечень власника майна та його представника, слід зазначити, що повернення транспортного засобу та надання можливості здійснювати користування транспортним засобом може призвести до його пошкодження або знищення, що унеможливить його використання в якості доказу під час досудового розслідування.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, вважаю доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000077 від 28.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування, розпорядження на поміщений на штраф майданчик (адреса: м. Одеса, вул. Станційна, 27А) автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «C 270 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував під керуванням та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1