В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2024 р. Справа153/2078/24

Провадження1-кп/153/119/24-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, інвалідності немає, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.05.2023 у справі №153/361/23, яку розглянуто за участю правопорушника та його захисника, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Після набрання законної сили з 22.05.2023 Ямпільським районним судом Вінницької області зазначену постанову в частині виконання позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, направлено для виконання до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, де уповноваженим працівником поліції 01.06.2023 ОСОБА_3 під розписку ознайомлено зі змістом рішення суду та вручено його копію. Однак, ОСОБА_3 в порушення вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.298, 299 КУпАП щодо обов`язкового виконання рішень суду, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаного судового рішення, будучи з ним ознайомленим та маючи реальну можливість його виконати, неодноразово порушив встановлену судом заборону та керував транспортними засобами з порушенням Правил дорожнього руху, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Зокрема, працівниками поліції 07.04.2024 о 12 годині 20 хвилин в селі Дзигівка Могилів-Подільського району Вінницької області по вулиці Центральній,54 зупинено автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який був позбавлений судом права керування транспортними засобами та не користувався засобами пасивної безпеки, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП, за що відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Також, 24.09.2024 о 08 годині 45 хвилин на 97 км. дороги Р-08 (Немирів-Ямпіль) працівниками поліції зупинено ОСОБА_3 , який керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , не будучи пристебнутим ременем безпеки, з непрацюючим заднім лівим габаритним ліхтарем, без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та стосовно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Крім цього, ОСОБА_3 постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.10.2024 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП за фактами керування 24.09.2024 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та будучи позбавленим права керування транспортним засобом, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Постанова суду набрала законної сили 01.11.2024, після чого, ОСОБА_3 22.11.2024 ознайомлено із вказаним рішенням суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами на п`ять років, та вручено його копію. Однак, не зважаючи на вжиті заходи та неодноразове позбавлення права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 діючи умисно, вищевказані рішення суду не виконав та 03.12.2024 о 15 годині 53 хвилині знову був зупинений працівниками поліції керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 через порушення п.9.2.б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Така систематичність порушень ОСОБА_3 Правил дорожнього руху свідчить про умисне ухилення останнього від виконання судових рішень, якими його двічі було позбавлено права на керування транспортними засобами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному визнав, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Вказав, що він був позбавлений права керування постановою суду, однак декілька разів керував авто, так як йому необхідно було поїхати то по роботі, то у місто Ямпіль на прохання. Останній раз це було 03 грудня 2024 року. Зазначив, що авто не його, а його товариша та однокласника. У скоєному щиро розкаюється. Запевнив суд, що більше такого не повториться.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_3 в умисному ухиленні від виконання судових рішень, якими його двічі було позбавлено права на керування транспортними засобами.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.382 КК України, тобто, умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Визнання вини та щире каяття у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_3 .

У відповідності із ст.67 КК України судом не встановлено обтяжуючих вину ОСОБА_3 обставин.

При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_3 , а саме те, що він раніше не судимий у відповідності із ст..89 КК України, що підтверджується вимогою. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою від 06.12.2024. Посередньо характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою-характеристикою від 05.12.2024.

Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ч.1 ст.382 КК України, із застосування ст.75 КК України та ст.76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

При вирішенні питання щодо речових доказів, які постановою від 03.12.2024 визнані речовими доказами та приєднанні до кримінального провадження, то суд керується положеннями ст.100 КПК України і має підстави автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 , передати законному володільцю ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, клопотань про обрання запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Речові докази автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 передати ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1