Справа № 521/4819/21
Номер провадження:1-кп/521/365/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одеси матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 06.01.2021 року по обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.296 та ч. 1 ст.122 КК України, за наступних обставин.

За результатами проведеного досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується прокурором у тому, що він 03 жовтня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку №48, розташованого на вул. Рекордній в Малиновському районі м. Одеси, ігноруючи встановлені правила поведінки, справляв свої природні потреби у публічному місці, а після отриманого усного зауваження від ОСОБА_6 про свою поведінку, після чого ОСОБА_4 , розуміючи, що він знаходиться у публічному місці, діючи з прямим умислом, відчуваючи вседозволеність та ігноруючи встановлені у суспільстві норми моралі та поведінки, з мотивів очевидної неповаги до суспільства, спокою та гідності інших осіб, почав голосно висловлюватися нецензурною лайкою та кричати на ОСОБА_6 , погрожуючи, що справить природні потреби ще й під його гаражем.

Після цього, ОСОБА_4 , безпричинно, з метою привернути до себе увагу та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, а також з метою завдання тілесних ушкоджень, тобто з особливою зухвалістю, а також з хуліганських мотивів, стиснувши ліву руку в кулак, наніс один удар в область голови ОСОБА_6 .

Надалі, на місце події почали бігти інші особи, та ОСОБА_4 , намагаючись поїхати з місця скоєння злочину до прибуття на допомогу ОСОБА_6 інших осіб, сів до свого автомобілю «КІА Spoilage», із державним номером НОМЕР_1 , та, рушивши на своєму автомобілеві з місця, наніс бампером вказаного автомобіля ушкодження ОСОБА_6 , а саме ушкодження правого колінного суглобу та правої гомілки.

Через незначний проміжок часу, 03 жовтня 2020 року приблизно о 16 год. 15 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії та діючи з прямим умислом, з метою самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, а також з метою завдання тілесних ушкоджень в обстановці, яка виключає допомогу ОСОБА_6 іншими особами, тобто з особливою зухвалістю, а також з хуліганських мотивів, повернувся до будинку АДРЕСА_1 , та покликав ОСОБА_6 нібито для владнання конфлікту.

Як тільки останній відкрив хвіртку домоволодіння, ОСОБА_4 наніс два удари, стиснувши руку в кулак, в область обличчя останнього, та витягнув його з території будинку, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та впав на поверхню землі, що побачили родичі ОСОБА_6 та інші особи неподалік від місця події.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження у вигляді: синців голови, області лівого ліктьового суглобу, саден області правого колінного суглобу та правої гомілки, які як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними вище діями ОСОБА_4 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, що виразилось у нецензурній лайці та образливому чіплянні до громадян, а також завданням легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , грубо порушено громадський порядок, спокій ОСОБА_6 та інших осіб, що були очевидцями вказаної події.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 03 жовтня 2020 року, приблизно о 16 год. 15 хв., знаходився біля будинку №48, розташованого на вул. Рекордній в Малиновському районі м. Одеси, де ОСОБА_7 побачив, як ОСОБА_4 спричиняє його дядьку ОСОБА_6 тілесні ушкодження, побіг на допомогу останньому, після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою та мотивом завдати іншій особі тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стиснувши руку в кулак, наніс ОСОБА_7 декілька ударів в область голови, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження та впав на поверхню землі.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді осколкового вдавленого перелому передньої стінки лобних пазух зі зміщенням кісткових уламків, черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, забою м`яких тканин лобної області. Вказані пошкодження є закритою черепно-мозковою травмою, в єдиний комплекс якої входять: осколковий вдавлений перелом передньої стінки лобних пазух зі зміщенням кісткових уламків, власне струс головного мозку, забій м`яких тканин лобної області, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України - у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України - в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні суду, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України.

При цьому суд, звертаючи увагу на те, що в ході судового провадження свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ОСОБА_4 заперечував, вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження наступне.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду № 552/5595/18 від 29 липня 2021 року невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Зі змісту пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення випливає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст.296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується останній, відноситься до категорії кримінальних проступків, санкція вказаної статті передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі до п`яти років.

Також суд бере до уваги, що вищевказане кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 вчинене у 2020 році.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Так, враховуючи, що інкримінований ОСОБА_4 кримінальний проступок вчинено 03.10.2020 року, а п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України встановлює граничний строк для притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, не більше трьох років, то строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.296 КК України сплинув 03.10.2023 року.

Відповідно до відомостей, наданих в ході судового розгляду прокурором, інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_4 станом на день розгляду клопотання про звільнення від відповідальності - немає.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального проступку інкримінованого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.296 КК України, а саме - з 03.10.2020 року - минуло понад чотири роки, тобто закінчився строк для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання сторони захисту з приводу звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 06 січня 2021 року за ч. 1 ст.296 КК України - закрити.

Продовжити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 06 січня 2021 року в частині його обвинувачення за ч. 1 ст.122 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Малиновський районний суд м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 07 квітня 2025 року о 14 год. 00 хв.

Головуючий : ОСОБА_1