Справа № 204/4912/24 Провадження № 1-кп/204/522/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000073 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 січня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду. При цьому, на її думку, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням того, що ОСОБА_3 не є громадянином України, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має будь якої рухомої/нерухомої власності, місця навчання, тощо.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Суду пояснила, що все, що зазначила прокурор мало місце ще до того як було призначено підготовче судове засідання по даному провадженню, на даний час ризики відсутні. Вважала, що можливо відносно її підзахисного обрати інший вид запобіжного заходу, а саме нічний домашній арешт. Її підзахисний постійно з`являється в судові засідання, він не контактує із потерпілим. Фактично у розгляді вказаного кримінального провадження залишилось допитати експерта, всі свідки та потерпілий є допитаними. Просила надати можливість вести її підзахисному нормальний спосіб життя.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Суду пояснив, що з моменту події до моменту затримання його підзахисний не намагався переховуватися або поїхати із міста або ж країни. Із часу затримання ОСОБА_3 перебував під вартою. На даний час допитано всіх свідків, на даний час його підзахисний знаходиться на цілодобовому домашньому арешті. Експерти надали відомості, що потерпілий ще був живим коли обвинувачений йшов із підвалу. На експерта вплинути не можливо. Покази свідків підтвердили те, що обвинувачений не вчиняв цей злочин, а інший свідок із своєю сім`єю спотворив місце вчинення кримінального правопорушення, тобто є те, що слідство не довело. Таким чином відсутній ризик ухилення від суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Суду пояснив, що в даному провадженні є нанесення двома етапами тілесних ушкоджень та в різні терміни в які міг померти потерпілий. Враховуючи вказане, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком до 09 лютого 2025 року.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Так, надаючи оцінку доводам прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , строку дії запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_3 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду свідчать й відомості про особу обвинуваченого, який є громадянином Російської Федерації, у зв`язку із чим ризик переховування та ймовірного виїзду за кордон України.

Що стосується клопотання сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Оцінюючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленому ризику, суд у першу чергу враховує те, що за вчинення кримінального правопорушення обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років. Обвинувачений не є громадянином України, не є працевлаштованим, на утриманні нікого не маючий, що в свою чергу з великою ймовірністю може свідчити про те, що обвинувачений може вчиняти дії щодо уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, при цьому суд враховує, що така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, дійсно, обвинувачений ОСОБА_3 під час перебування під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував покладені на нього судом обов`язки, однак вказане не може свідчити про його бездоганну поведінку, оскільки саме застосування такого запобіжного заходу забезпечило належне виконання покладених на нього судом обов`язків.

Окрім цього, судом також враховується, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_3 є цілодобовий домашній арешт, оскільки застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, як основного запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості обвинуваченого у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для його поза процесуальних дій.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлений ризик є дійсними та триваючим, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на даному етапі не встановив.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 належить продовжити строком на 60 днів.

Окрім цього, на час продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком до 24 березня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла; носити електронний засіб контролю; прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває, без дозволу суду; утримуватись від спілкування з іншим обвинуваченим, свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділу поліції № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1