Провадження № 1-кп/127/672/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001606 від 14.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на момент вчинення), ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на момент вчинення), ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою. Вказане клопотання мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022 судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на момент вчинення), ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України було зупинено, однак обвинувачений ОСОБА_3 з жовтня 2023 року незаконно був відсутній на військовій службі, отже мав змогу з`явитись до суду і приймати участь у судових засіданнях.

Натомість обвинувачений ОСОБА_3 продовжував переховуватись від суду, здійснював підприємницьку діяльність на території м. Вінниці, чим умисно затягував строки притягнення його до кримінальної відповідальності. З урахуванням вказаних обставин, а також того, що ОСОБА_3 обвинувачується вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і особливо тяжкого кримінального правопорушення, прокурор просив суд задовольнити подане клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілого ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 з 01.07.2022 був призваний на військову службу за мобілізацією, як доброволець та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , після чого на підставі бойового розпорядження від 11.05.2024 був тимчасово прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 , а в подальшому 02.02.2025 ОСОБА_3 було звільнено у запас через сімейні обставини. За місцем проходження служби ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, є фізичною особою підприємцем, отримує постійний дохід, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також дружину, яка потребує постійного нагляду. Враховуючи вказані обставини, захисник просив суд відмовити у клопотанні прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника та зазначив, що не переховувався від суду, а перебував на військовій службі.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, заперечення захисника та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

В свою чергу, положення ч. 1 ст. 177 КПК України встановлюють, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022 за клопотанням захисника судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на момент вчинення), ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України було зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби.

На підтвердження вказаних обставин, стороною захисту суду було надано довідку командира військової частини НОМЕР_3 від 25.07.2022, згідно якої ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 01.07.2022.

В подальшому, 06.09.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у якому він просить суд відносити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на момент вчинення), ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки останній не перебуває на військовій службі та здійснює підприємницьку діяльність на території м. Вінниці.

З метою перевірки обставин, викладених у клопотанні прокурора, судом було направлено запити до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_3 з проханням повідомити чи перебуває ОСОБА_3 на військовій службі.

Згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_3 направлений для подальшого проходження військової служби в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Після чого, судом було направлено запит до військової частини НОМЕР_1 з проханням повідомити чи перебуває на військовій службі у зазначеній військовій частині обвинувачений ОСОБА_3 та з відповіді командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 з 04.10.2023 незаконно відсутній на військовій службі та 27.05.2024 останньому призупинено військову службу та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи вказані обставини, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2024 було відновлено судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на момент вчинення), ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Таким чином, матеріали кримінального провадження вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 починаючи з 04.10.2023 (день з якого він незаконно відсутній на військовій службі) переховувався від суду, оскільки знаючи, що відносно нього на розгляді у суді перебуває кримінальне провадження, до суду не з`явився та жодним чином не повідомив суд про своє звільнення з військової служби.

Натомість, стороною захисту було надано суду витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 34 від 02.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_3 звільнено у запас та з 02.02.2025 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вказаний наказ також містить вказівку на те, що ОСОБА_3 з 14.10.2023 по 09.12.2024 самовільно залишив військову частину.

Отже, усі зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 починаючи з 14.10.2023, постійно проживаючи та перебуваючи у м. Вінниці мав усі можливості з`явитись до суду або будь яким іншим чином повідомити суд про своє звільнення з військової служби задля подальшого розгляду кримінального провадження, однак цього не зробив, що свідчить про його намір переховуватись від суду та затягування розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та проживання, являється фізичною особою-підприємцем, має стабільне джерело доходу, а також стійкі соціальні зв`язки, а саме дружину, трьох неповнолітніх дітей, які потребують як фізичної, так і фінансової допомоги, а обвинувачений ОСОБА_3 є єдиним працездатним членом родини.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне у клопотанні прокурора відмовити та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби із покладеними обов`язками, оскільки, на думку суду, саме цей запобіжний захід, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні прокурора ОСОБА_4 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 17.05.2025 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

? не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год., без дозволу суду;

? не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

? повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

? утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити начальнику Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Суддя: