ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1158/23

Провадження № 11-кп/820/181/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 року задоволено подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_6 .

Встановлено адміністративний нагляд засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, жителю АДРЕСА_1 , строком на 24 місяці і обмеження щодо поведінки піднаглядного:

1) заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 6.00 год.;

2) заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями;

3) з`являтись у Національну поліцію за місцем проживання 4 рази на місяць для реєстрації (дні тижня і години реєстрації визначаються Національною поліцією);

4) заборона виїзду чи обмеження виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу органів Національної поліції.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 засуджений два рази до позбавлення волі за умисні злочини, поведінка засудженого свідчила, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення, залишається небезпечним для суспільства.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що суд розглянув справу за його відсутності та не надав права висловити у судовому засіданні його ставлення до подання, матеріали подання йому не надали для ознайомлення.

Зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі жодного разу не вчинив будь якого правопорушення, оцінює визначення судом строку адміністративного нагляду 24 місяці критично.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

За положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» №264/94-ВР від 01.12.1994 р. (зі змінами та доповненнями), адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 був засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 жовтня 2012 року за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 187 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк попереднього ув`язнення затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 03 серпня 2011 року по 12 червня 2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 раніше був засуджений один раз до позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_6 відбував покарання у виді позбавлення волі у державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» за вчинення особливо тяжкого злочину, раніше був засуджений один раз до позбавлення волі за умисні злочини.

Відповідно до наданої адміністрацією установи характеристики ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, характеризується негативно, за час відбування покарання допустив 68 порушень вимог режиму відбування покарання, за що 68 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, на момент звільнення ОСОБА_6 допустив 70 порушень вимог режиму відбування покарання, за що 70 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, 20 стягнень не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, допускав порушення режиму відбування покарання як у державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», так і у Шепетівській виправній колонії (№ 98), не заохочувався, не працевлаштований, систематично допускав конфлікти з іншими засудженими, агресивно реагував на критику на свою адресу, свідомо не виконував передбачені законом вимоги персоналу установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримував в чистоті та порядку, мав охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував тільки за призначенням, підтримував зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження». У застосуванні заохочувальних норм ОСОБА_6 було відмовлено як відповідною комісією державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», так і відповідною комісією державної установи «Покровська виправна колонія (№17)».

На переконання колегії суддів, розглядаючи подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив документи, які свідчать про поведінку засудженого протягом усього часу відбування покарання, і належним чином мотивував в ухвалі свої висновки про те, що засуджений ОСОБА_6 вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, у зв`язку з чим потребує контролю з боку органу поліції та застосування обмежень з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень і здійснення на нього виховного впливу.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зменшення кількості разів прибуття до органу поліції за місцем проживання та зняття заборони виїзду за межі населеного пункту, де проживає, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки, з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання в установі виконання покарань, пом`якшення обмежень, встановлених судом першої інстанції, не буде відповідати завданням адміністративного нагляду, визначених ст.2 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12. 1994 року.

Твердження апелянта про те, що суд розглянув справу за його відсутності та не надав права висловити у судовому засіданні його ставлення до подання, колегія суддів вважає безпідставними враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 вибув до с. Пуленці Лубненського району Полтавської області, виявив бажання приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з Лубенським міськрайонним судом Полтавської області. Судом виносились ухвали про проведення відеоконференції з вказаним судом, ОСОБА_6 для участі у розгляді провадження в режимі відеоконференції до суду не з`явився, обставин, які б перешкоджали ОСОБА_6 перебувати у приміщенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області на час розгляду подання не було. ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся у судове засідання, зі змістом подання ознайомлений, власну позицію щодо подання висловив, крім того, захист інтересів ОСОБА_6 здійснює адвокат ОСОБА_5 .

Тому, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, суд прийшов до висновку про можливість розгляду подання у відсутності засудженого ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 року, якою задоволено подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» та встановлено адміністративний нагляд засудженому ОСОБА_6 строком на 24 місяці і обмеження щодо поведінки піднаглядного залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3