Справа № 638/1684/25
Провадження № 1-кп/638/1326/25
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 від 04.04.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває вищезазначене кримінальне провадження. На підставі ухвали суду від 31.01.2025 призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 діб без можливості внесення застави, оскільки термін запобіжного заходу, обраного на підставі ухвали слідчого судді спливає 09.02.2025. Підставою для продовження запобіжного заходу вважає наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. На наявність таких ризиків вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. І усвідомлюючи, що за вчинення такого злочину передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 05 до 10 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від суду на території України. Також, достовірно відомо, що остання співпрацювала з окупаціною владою рф, всі ці обставини підтверджують наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження. Крім того, причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується у тому числі і показами свідків, і перебуваючи на волі, остання буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового розгляду. На думку прокурора інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти вищевказаним ризикам, у зв`язку з чим наявні об`єктивні підстави виключення судом можливості застосування застави з урахуванням доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та зазначила, що інкриміновані їй дії вона вчиняла вимушено, проте, весь час, в тому числі після деокупації міста, вона знаходилась за місцем свого проживання і нікуди не виїжджала, мета переховування відсутня, оскільки вона самостійно з`явилася до відділу поліції, під час досудового розслідування співпрацювала, просила змінити запобіжний захід на більш м`який, у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши доводи прокурора та обвинуваченої, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати на час розгляду вказаного клопотання, що полягають у можливості ухилення від суду та впливу на свідків, з огляду на наступне.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинений злочин, може вдатися до відповідних дій.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів» в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. Також, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування та з клопотання прокурора під час досудового розслідування допитувались свідкі, які ще не допитані судом на теперішній час, тому існує ризик того, що обвинувачена буде мати можливість незаконно вплинути на свідків з метою зміни показань, що не сприятиме об`єктивному розгляду справи.

Суд також враховує характер вчиненого кримінального правопорушення (яке вчинене у період воєнного стану), відсутність у обвинуваченої постійного джерела доходу, вік та стан здоров`я обвинуваченої, відсутність малолітніх дітей на утриманні, а також відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченої, які унеможливлюють перебування останньої у слідчому ізоляторі.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч.1, 3 ст. 177 КПК України, характер вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченої, суд вважає більш м`який запобіжний захід не забезпече належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, тому у відношенні ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

За правилами ч. 4 ст. 183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями, зокрема ст. ст. 109-114-2 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення щодо основ національної безпеки, в порядку положень ч. 4 ст. 183 КПК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 211, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000467 від 04.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, з 05 лютого 2025 до 05 квітня 2025 року включно без права внесення застави.

Строк дії ухвали в частині продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 05 квітня 2025 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, іншим учасникам судового провадження та направити Державній установі "Харківський Слідчий Ізолятор" для відома і виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1