Провадження №: 1-кс/755/394/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Яремче, Івано-Франківської області, громадянки України, українки, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, в кримінальному проводженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613 від 23 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613 від 23.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідування час та місці, але не пізніше липня 2022 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом працевлаштування за кордоном.

Усвідомлюючи, що вчинення зазначених кримінальних правопорушень потребує зусиль декількох осіб, ОСОБА_5 не пізніше липня 2022 року вирішила cтворити організовану групу, до складу якої залучила своїх раніше знайомих осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_5 розробила злочинний план, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян під приводом працевлаштування за кордоном.

Так, зважаючи на факт повномасштабного вторгнення військ рф, перебування значної кількості громадян України у скрутному становищі через втрату житла, роботи, відсутності належних засобів для існування, ОСОБА_5 вирішила використати ці обставини для шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян під приводом працевлаштування за кордоном. Зокрема, ОСОБА_5 достовірно було відомо про запровадження низкою країн Європейського Союзу та іншими державами спрощеної процедури в`їзду та перебування у них громадян України, надання їм статусу біженців, забезпечення їх житлом і соціальною допомогою, можливості працевлаштування в залежності від фаху та спеціальності тощо. Зазначені обставини як то збройна агресія, втрата роботи та можливість працевлаштування у країнах Європейського Союзу із використанням статусу біженців були використані учасниками організованої групи для власного збагачення шахрайським шляхом під приводом надання послуг громадянам України із працевлаштування за кордоном. Для цього, учасники організованої групи у соціальних мережах Facebook та Instagram, на сайті оголошень «ОLХ», сайті пошуку роботи «WORK.UA», месенджерах Telegram, WhatsApp та Viber розповсюджували рекламу про надання послуг із працевлаштування громадян України за кордоном, у якій зазначали широкий спектр робітничих спеціальностей, умови оплати праці та проживання тощо.

Відповідно до плану злочинних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні були розмістити відповідні рекламні оголошення, зазначивши при цьому власні контактні номери, «консультувати» громадян України з питань працевлаштування за кордоном, повідомляючи їм про умови праці та проживання, зокрема у Королівстві Швеція, створюючи у зацікавлених осіб хибне враження щодо наявності у учасників злочинного угруповання реальної можливості забезпечити громадян України належними умовами праці та проживання.

Зокрема, під час спілкування з потерпілими з питань працевлаштування у Королівстві Швеція ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомляли останнім завідомо неправдиву інформацію про наявність у них «міцних зав`язків» із «представником» роботодавців цієї країни, наявності широкого спектру робочих вакансій, умов оплати праці та проживання. Для надання вигляду законності своїм діям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пропонували потерпілим укладати договори надання консультативно-інформаційних послуг, у яких спеціально не відображали своїх зобов`язань та «шведської сторони» з працевлаштування у Королівстві Швеція. За надання таких консультативних послуг, які жодним чином не забезпечували і не гарантували працевлаштування громадян України у Королівстві Швеція за обраними напрямками роботи, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пропонували потерпілим сплати їм кошти у сумі 3 000 грн та «шведській стороні» - у сумі 250 - 350 Євро. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , створюючи хибне вражання щодо дійсності своїх намірів, надавали громадянам України контактні дані «представника» роботодавців Королівства Швеція - організатора злочинного угруповання ОСОБА_5 .. У ході спілкування, ОСОБА_5 представлялась потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , іншими вигаданими іменами та з метою введення в оману вкотре повідомляла зацікавленим громадянам України завідомо неправдиву інформацію щодо наявності широкого спектру робочих вакансій, умов оплати праці та проживання у Королівстві Швеція. З метою створення хибного враження, під час спілкування ОСОБА_5 розповідала потерпілим про можливість її «агента» зустріти їх на вокзалі «Т-Централ» м. Стокгольма та супроводити громадян України до міграційного хостелу, всіляко переконувала та запевняла їх у щирості своїх намірів та вирішенні всіх питань, пов`язаних із працевлаштуванням у Королівстві Швеція.

Разом з тим Директивою Ради ЄС 2001/55/ЄС «Про мінімальні стандарти для надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених осіб та про заходи, що сприяють збалансованості зусиль між державами-членами щодо прийому таких осіб та відповідальності за наслідки такого прийому», імплементаційним рішенням Ради (ЄС) 2022/382 від 04.03.2022 року встановлено наявність масового напливу переміщених осіб з України у розуміння ст. 5 Директиви 2001/55/ЄС та запроваджено тимчасовий захист. Особи, які отримали дозвіл на проживання відповідно до Директиви про тимчасовий захист мають право на: місце проживання, що надається Міграційною службою (без права вибору населеного пункту), невідкладну медичну допомогу, певну фінансову підтримку, шкільну освіта для дітей, та право на працю. Біженці з України мають право на отримання посвідки на проживання з тимчасовим захистом у Швеції, відповідно до Директиви ЄС про тимчасовий захист.

За таких обставин, учасники організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 входили у довіру до громадян України, які шукали роботу, та заволодівали їх грошовими коштами під приводом надання послуг із працевлаштування у Королівстві Швеція. Після отримання грошових коштів у сумі 3 000 грн та 250 - 350 Євро учасники організованої групи будь-яких дій, спрямованих на працевлаштування громадян України у Королівстві Швеція, не вчиняли і припиняли спілкування з потерпілими.

Як організатор злочинного угруповання ОСОБА_5 поклала на себе виконання наступних функцій та обов`язків, а саме: розробила план шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України, створила організовану групу та залучила до її складу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розподілила обов`язки між учасниками організованої групи з чітким визначенням функцій при вчиненні злочинів, впровадила заходи конспірації, які виражалась у використанні вигаданих імен, зміни номерів засобів мобільного зв`язку, месенджірів Telegram, WhatsApp та Viber для спілкування між учасниками злочинного угруповання, надавання вказівок про порядок надання послуг з працевлаштування, просування злочинної діяльності у соціальних мережах соціальних мережах Facebook та Instagram, месенджерах Telegram, WhatsApp та Viber за допомогою придбання реклами з метою пошуку потенційних потерпілих, розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення протиправної діяльності, між учасниками організованої групи.

На учасників організованої групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були покладені функції та обов`язки, а саме: виконання вказівок та доручень ОСОБА_5 , пов`язаних із незаконною діяльністю організованої групи, спілкування з потенційними потерпілими та повідомлення їм завідомо неправдивої інформації про умови праці та проживання у Королівстві Швеція, наявності широкого спектру робочих вакансій та реальної можливості працевлаштування на роботу, розміщення реклами та оголошень про працевлаштування за кордоном на різноманітних Інтернет ресурсах Facebook, Instagram, Telegram та інших, підписання договору про надання інформаційних послуг, з використанням реквізитів та печатки суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , в окремих випадках придбання квитків та організацію групового виїзду громадян до Королівства Швеції, телефонний супровід осіб до моменту приїзду в Королівство Швеція, та передачу законспірованих про «шведську сторону», а саме дані ОСОБА_5 , яка представлялась потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ведення обліку укладених договорів .

Створення організованої групи та участь у ній підтверджуються наявністю таких ознак: стійкістю злочинного об`єднання, що виразилась у стабільності групи, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування групи, наявність необхідних для функціонування групи засобів вчинення злочину, згуртованості групи, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами в організовану групу для досягнення єдиного злочинного результату, попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками групи план вчинення злочинної діяльності, розподілом функцій між учасниками групи, наявністю організатора (керівника), забезпеченням безпеки свого функціонування шляхом визначення обмеженого довіреного кола осіб, яким було відомо про діяльність злочинного угрупування, тобто ефективного протидіяння факторам, що можуть їх дезорганізувати, розподілом грошових коштів між учасниками організованої групи, отриманих від здійснення незаконної діяльності.

Стійкість організованої групи формувалась за рахунок стабільного складу організованої групи, тісних стосунків між її учасниками та внутрішньої дисципліни. Тісні зв`язки між учасниками групи підтримувались за рахунок бажання кожного із них отримувати стабільні прибутки від вчинення злочинів. З цією метою всі вони беззаперечно виконували єдиний злочинний план та дотримувались встановлених правил поведінки.

Учасники очолюваної ОСОБА_5 організованої групи, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи спільно у період з червня 2022 року по квітень 2024 року здійснили ряд корисливих злочинів, а саме органом досудового розслідування встановлено 74 епізодів, що виразились в шахрайських діях, пов`язаних із заволодінням грошовими коштами громадян під приводом надання посередницьких послуг у працевлаштуванні за кордоном.

Так, приблизно в червні 2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , маючі на меті незаконне отримання прибутку на постійній основі, а саме заволодіння грошовими коштами громадян під приводом надання посередницьких послуг у працевлаштуванні за кордоном почали підготовку до вчинення шахрайський дій, для чого в мережі Інтернет, а саме в соціальних мережах «Фейсбук», «Інстаграм», а також сервісі оголошень «ОЛХ», «WORK.UA», а також в месенжерах Telegram, WhatsApp та Viber, розмістили оголошення про працевлаштування за кордоном в країнах Євросоюзу, зокрема в Королівстві Швеція.

Відповідно до плану злочинної діяльності, відомого всім учасникам організованої групи, з розподілом функцій учасників організованої групи, отримуючи телефонні дзвінки від потенційних клієнтів надавали інформацію щодо переліку вакансій за кордоном, які вони гарантовано зможуть отримати з їх допомогою, процедуру отримання першочергових документів для мігрантів за кордоном, умови роботи на зазначених неіснуючих вакансіях, умови проживання та харчування, в залежності від місця перебування потерпілих, якщо останні перебували на території України - пропонували потерпілим укласти договір про співпрацю з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, акцентуючи увагу на тому, що саме укладення зазначеного договору з ФОП « ОСОБА_8 » є гарантією отримання обраної вакансії у майбутньому. Разом з тим, з метою забезпечення конспірації, а також для мінімізації контактів з потенційними потерпілими, ОСОБА_8 зазначала, що підписання договору відбуватиметься дистанційно, шляхом відправки нею примірників договору через поштового оператора «Нова пошта» або шляхом листування та відправки нею примірників договору у месенжерах Telegram, WhatsApp та Viber, для чого потрібно було відправити фото 1-х сторінок особистих документів, що посвідчують особу, а також номер відділення «Нової Пошти», у разі перебування потерпілих на території України, на яку потрібно відправляти підписаний агенцією договір.

Разом з тим, зважаючи на той факт, що в зв`язку з початком повномасштабної агресії рф проти України, громадянам України було спрощено процедуру виїзду в країни Євросоюзу згідно з Директивою про тимчасовий захист, члени групи вирішили скористатись вказаними обставинами у власних корисливих інтересах, тобто для останніх відпадала необхідність проведення візового оформлення на території України, та вказані громадяни могли виїхати як біженці. Одночасно члени організованої групи повідомляли, що вартість послуг, що надаються ФОП « ОСОБА_12 », становить від 1800 до 4000 гривень, які сплачуються на території України шляхом переказу коштів на банківську карту відкриту на ім`я ОСОБА_8 , при цьому потерпілих запевняли, що сплата авансового внеску є запорукою бронювання за ними обраної вакансії та гарантувало її отримання в подальшому, та від 300 до 350 євро по приїзду за кордон, нібито представникам країни закордонного агентства з працевлаштування. Разом з тим телефонне консультування потенційних потерпілих, які відгукнулись на розміщені оголошення, перебуваючи на території України здійснювали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , схиляли осіб до підписання договору про надання консультаційних послуг, та оплати їх послуг, при цьому користуючись необізнаністю потерпілих, повідомляли завідомо неправдиву інформацію про те, що саме підписання вказаного договору та оплата є запорукою отримання відповідної обраної вакансії. Після підписання договору ОСОБА_8 інформувала ОСОБА_5 про кількість осіб з яким такі договори підписані та які оплатили послуги останніх, дату їх приїзду до Швеції, для того щоб ОСОБА_5 могла організувати їх зустріч та отримати від потерпілих решту грошової суми в євро. Одночасно з цим, члени групи, боячись викриття, використовували заходи конспірації, зокрема ОСОБА_5 , з відома інших учасників групи представлялась як « ОСОБА_10 », або «ОСОБА_11». Виконуючи відведену їй частину плану, з метою конспірації, ОСОБА_5 особисто ніколи не зустрічала потерпілих на території Швеції, а виконання функції зустрічі, отримання грошових коштів в євро, та супроводу потерпілих до міграційного хостелу доручала одній зі своїх довірених осіб, про що було відомо іншим учасникам групи. Враховуючи той факт, що після початку повномасштабної агресії рф громадянам України в країнах Євросоюзу надається тимчасовий захист згідно з Директивою Євросоюзу про тимчасовий захист розміщення осіб в таких хостелах є повністю безкоштовним, про що учасники групи не інформували потерпілих, а зазначали, що саме за їх сприяння таке розміщення стало можливим, при умові оплати останніх.

Після прибуття у гуртожиток для біженців, громадяни самостійно розпочинали процес оформлення документів для біженців, що є необхідною умовою для перебування в країні що надає тимчасовий прихисток, проте члени групи надавали потерпілим неправдиву інформацію, та зазначали, що оформлення документів для перебування в країні також здійснюється за їх допомогою, та на той факт, що оформлення документів є однією з умов отримання обраної ними вакансії. Однак після оформлення необхідних документів, обіцяні раніше послуги з працевлаштування громадянам не надавались та кошти не повертались, оскільки ОСОБА_5 з іншими учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розпоряджалися ними на власний розсуд, а будь-яких можливостей надати обрані громадянами вакансії не мали.

Так, вказані члени організованої злочинної групи, не маючи дійсних намірів та можливості надати вакансії з працевлаштування, оскільки не мали укладених зовнішньоекономічних контрактів з роботодавцями в Швеції, в результаті вчинення вказаних протиправних дій, починаючи з липня 2022 року по лютий 2024 року, підшукали ряд потерпілих у кількості 74 осіб, заволодівши грошовим коштами громадян України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

30.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст. 190 КК України, а саме: направлено засобами поштового зв`язку, крім цього вручено матері ОСОБА_5 - ОСОБА_13 , письмове повідомлення про підозру.

30.04.2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України, а саме: направлено засобами поштового зв`язку, крім цього вручено матері ОСОБА_5 - ОСОБА_13 письмове повідомлення про підозру.

27.05.2024 року керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 30.06.2024 року, включно.

25.06.2024 року, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5-х місяців, тобто до 30.08.2024 року, включно.

28.06.2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України, а саме: направлено засобами поштового зв`язку, крім цього вручено матері ОСОБА_5 - ОСОБА_13 письмове повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які можуть бути порушені під час обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 , 5ст. 190 КК України, що є особливо тяжким злочином, переховувається від органів досудового розслідування та суду, та може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання настання зазначених вище ризиків.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України, є особливо тяжким злочином, має високий ступінь суспільної небезпеки, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, являється організатором, що свідчить про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для підозрюваної навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 перетнула кордон 02.11.2023 року у пункті пропуску «Шегині» та на теперішній час не повернулась, що в свою чергу надає можливість уникнути відповідальності, разом з тим остання володіє достатнім рівнем знань, щодо механізму виїзду за кордон та можливістю отримання тимчасового захисту в країнах Євросоюзу.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує так, як досудове розслідування на даний час триває та слідством встановлюються додаткові докази для формулювання подальшого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, остання достовірно знаючи план та спосіб вчинення інкримінованого їй злочину, володіючи інформацією про наявні у органу розслідування докази, так як відомості про них зазначено в повідомленні про підозру та клопотанні про обрання запобіжного заходу, може знищити додаткові докази, про які на даний час невідомо слідству.

Враховуючи те, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час не встановленні всі учасники вчинення кримінального правопорушення (зокрема не встановлені особи, які з використанням засобів конспірації (зміни імені) зустрічали потерпілих та отримували від них грошові кошти на території Швеції) та його обставини, існує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі ОСОБА_5 , буде мати реальну можливість незаконно впливати на інших учасників процесу з метою уникнення відповідальності.

В ході досудового розслідування також не отримано відомостей про те, що підозрювана ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах Київського слідчого ізолятору Державної кримінально-виконавчої служби України, та не встановлено обставин, які виправдовували б ОСОБА_5 і вказували на зменшення вищевказаних ризиків та надавали підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 .

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Враховуючи перелічені ризики, саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана переткнула кордон, та на даний час на територію України не поверталася, крім того, ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, так як підозрювана переховується від органу досудового розслідування, зокрема більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Крім того, зазначив, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2024 року, було продовжено строк досудового розслідування до 30.08.2024 року, та в подальшому відповідно до постанови начальника слідчого відділення ВП-4 Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_14 . ОСОБА_5 було оголошено у міжнародний розшук.

Підозрювана ОСОБА_5 зазначила, що у зв`язку з воєнним станом в Україні виїхала за кордон, а саме в Швецію, після завершення воєнних дій готова прибути в Україну та співпрацювати із органом досудового розслідування.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 пояснив, що його підзахисна ОСОБА_5 з початку повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України виїхала за кордон ще у 2023 році, підозра, яку інкримінують ОСОБА_5 датована 30.03.2024 роком, та 30.04.2024 року, їй повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 190 КК України. Таким чином вважає, що ОСОБА_5 не ухиляється від органів досудового розслідування. Зокрема, зазначив, що потерпілі не зверталися до органу досудового розслідування, оперативні працівники за своєю ініціативою самі розшукували потерпілих. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2024 року строк досудового розслідування продовжено до 30.08.2024 року, строк дії ухвали сплив, проте досудове розслідування не було продовжено. Підозра є необґрунтованою, ризиків, щодо переховування ОСОБА_5 немає, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаним фактом 23 липня 2024 року відомості про вчинення злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002613.

30.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України, а саме: направлено засобами поштового зв`язку, крім цього вручено матері ОСОБА_5 - ОСОБА_13 письмове повідомлення про підозру.

30.04.2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України, а саме: направлено засобами поштового зв`язку, крім цього вручено матері ОСОБА_5 - ОСОБА_13 письмове повідомлення про підозру.

27.05.2024 року керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 30.06.2024 року включно.

25.06.2024 року, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5-х місяців, тобто до 30.08.2024 року включно.

28.06.2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 190 КК України, а саме: направлено засобами поштового зв`язку, крім цього вручено матері ОСОБА_5 - ОСОБА_13 письмове повідомлення про підозру.

05.12.2024 року, постановою начальника слідчого відділення ВП-4 Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_14 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченої ч. 4, 5 ст. 190 КК України, наявними у справі доказами, зокрема: рапортом працівника поліції, зверненням № 257551, № 257548, № 246862, № 257747, протоколом огляду предмету та документів від 29.03.2023 року, протоколом огляду інтернет- ресурсу від 08.11.2023 року, протоколами допиту потерпілого від 27.03.2023 року, 28.03.2023 року, 22.04.2023 року, 13.04.2023 року, 09.09.2023 року, 26.04.2024 року, протоколами допиту в режимі відеоконференції від 23.08.2023 року, 06.09.2023 року, 23.09.2023 року, 20.04.2024 року, протоколом протоколом огляду інтернет-ресурсу від 20.10.2023 року, постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 06.11.2023 року, протоколом проведення обшуку від 13.03.2024 року, протоколом огляду речей від 14.03.2024 року, протоколом допиту свідка від 03.03.2024 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24 жовтня 2023 року, постановою про продовження строку досудового слідства від 27.05.2024 року, повідомленням про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 28.06.2024 року, протоколами допиту свідка від 06.07.2024 року, постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.07.2024 року, постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук від 23.07.2024 року, постановою про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного від 05.12.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі доведеності її вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваної, її вік, міцність її соціальних зв`язків.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що з боку підозрюваної існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливість впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, можливість знищити, сховати або спотворити будь-який доказ чи документ та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території, визначеної Верховною Радою України державою -агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: