Справа № 455/1214/21
Провадження № 1-кп/455/71/2025
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2025 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 16.03.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, особи з інвалідністю 3 групи, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 15.03.2020, приблизно о 22.20год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а також у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, знаходячись в м.Добромиль, по вул.Л.Українки, 1, Старосамбірського району Львівської області, а саме в приміщенні кафе «Оксана», розпочав бійку з ОСОБА_5 , в ході якої наніс йому два удари рукою в ділянку голови з правої та лівої сторони, після чого, умисно наніс ОСОБА_6 , яка в цей момент здійснювала оборону свого чоловіка ОСОБА_5 , шляхом відштовхування та завдання удару ногою в ногу ОСОБА_4 , декілька ударів долонею руки в ділянку обличчя, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу, де останній підійшов до неї та умисно наніс три удари ногою в ліве стегно. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 зірвав нормальну роботу закладу кафе «Оксана», спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 у вигляді гематоми в ділянці чола зліва та крововиливу за лівим вухом, які згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження та спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 у вигляді: синця та крововилива в ділянці правого передпліччя та синця в ділянці лівого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в особливій зухвалості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, шкодує про вчинене ним, та подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України та про закриття даного кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання, оскільки вважає, що на даний час закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, зазначеного в обвинуваченні.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, проте 24.09.2024 подав до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, проте 08.03.2024 подала до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, вивчивши обвинувальний акт та матеріали, надані до нього, суд приходить до таких висновків.

Із змісту ч.4 ст.286 КПК України відомо, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

У ч.2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

В ч.3 ст.49 КК України наголошено на тому, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Статтею 285 КПК України передбачено можливість продовження судового розгляду відносно особи, яка може бути звільнена від кримінальної відповідальності, передбачена тільки в разі, коли обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього. Для звільнення особи від кримінальної відповідальності КПК України передбачає тільки наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстав для такого звільнення.

Отже, суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, згідно обвинувального акту, вищевказаний кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , мав місце 15.03.2020 року.

При цьому, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, є кримінальним проступком.

Санкція ч.1 ст.296 КК України (в тому числі в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином, строк притягнення за вчинення даного кримінального правопорушення до відповідальності, враховуючи санкцію вказаної норми, становить три роки (п.2 ч.1 ст.49 КК України).

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченим від досудового розслідування чи суду по даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків (з 15.03.2020 по 15.03.2023) нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався.

Таким чином, на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченого особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_4 судом відповідно до вимог ч.3 ст.285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, свою вину визнає, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, також цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Враховуючи вищевикладене, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, враховуючи, що ст.49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності та закрити дане кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

При цьому, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.

Отже, потерпілі не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 395, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 16.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази, а саме: DVD диск з двома відеофайлами, який знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0000121 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000121.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1