Справа № 276/230/25
Провадження по справі№ 1-кп/276/62/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року с-ще Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з №0000015, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , непрацюючої, з середньою освітою, одруженої, не є особою з інвалідністю, має на утриманні четверо малолітніх дітей, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361 та ч.4 ст. 185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан, який наразі продовжено.

01.01.2025, близько 10 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку «Приват 24».

У вказаний день та місці, о 10 годині 54 хвилини, перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, таємне, викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, належних ОСОБА_5 , які знаходились на картковому рахунку НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 за допомогою мобільного телефону, достовірно знаючи пароль для входу в мобільний додаток «Приват 24», ввела пароль та увійшла до вказаного мобільного додатку, після чого викрала грошові кошти в сумі 4750,00 гривень, які перерахувала на рахунок своєї банківської картки АТ «Ощадбанк» з № НОМЕР_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, 07.01.2025 о 15 годині 51 хвилині, перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, за допомогою мобільного телефону, достовірно знаючи пароль для входу в мобільний додаток «Приват 24», ввела пароль та увійшла до вказаного мобільного додатку, після чого умисно, таємно, викрала грошові кошти ОСОБА_5 з рахунку НОМЕР_1 в сумі 2000, гривень, які перерахувала на рахунок своєї банківської картки АТ «Ощадбанк» з № НОМЕР_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, 07.01.2025 о 17 годині 44 хвилини, перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, за допомогою мобільного телефону, достовірно знаючи пароль для входу в мобільний додаток «Приват 24», ввела пароль та увійшла до вказаного мобільного додатку, після чого умисно, таємно, викрала грошові кошти ОСОБА_5 з рахунку НОМЕР_1 в сумі 300,00 гривень, які перерахувала на рахунок своєї банківської картки АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, 08.01.2025 об 11 годині 13 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, за допомогою мобільного телефону, достовірно знаючи пароль для входу в мобільний додаток «Приват 24», ввела пароль та увійшла до вказаного мобільного додатку, після чого умисно, таємно, викрала грошові кошти ОСОБА_5 з рахунку НОМЕР_1 в сумі 1600,00 гривень, які перерахувала на рахунок своєї банківської картки АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 викраденими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 8650,00 грн.

Окрім того, 01.01.2025 близько 10 години у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк» та спрямований на витік інформації.

Переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк» та спрямований на витік інформації, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк», встановлений на мобільний телефон моделі Іnfinix Х6525, ІМЕI НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , вказала фінансовий номер клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 , а саме НОМЕР_5 , достовірно знаючи пароль для входу в мобільний додаток, ввела пароль для входу Vovа1993.

Після цього, діючи з єдиним умислом, направленим на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк», спрямованим на витік інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, з метою заволодіння та обертання на свою користь грошових коштів, ОСОБА_3 отримавши повний доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , 01.01.2025, 07.01.2025 та 08.01.2025 перерахувала з банківського рахунку ОСОБА_5 на рахунок своєї банківської картки АТ «Ощадбанк» з № НОМЕР_2 грошові кошти в загальній сумі 8650 гривень, що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнала повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Повідомила, що 01.01.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем її проживання: по АДРЕСА_2 , попросив перевірити баланс на його картковому рахунку. Для цього вона встановила додаток «Приват 24» на телефон свого чоловіка, вигадала пароль. Після чого, отримано смс-повідомлення про відсутність коштів на рахунку. Коли ОСОБА_5 пішов до себе додому, вона, без його відома та погодження, за допомогою мобільного телефону ввела пароль та увійшла в мобільний додаток «Приват 24», та переказала гроші в сумі 4750,00 гривень, які належали потерпілому, на рахунок своєї банківської картки. Крім того, 07.01.2025 та 08.01.2025 вона вчинила аналогічні дії щодо переказу коштів з рахунку ОСОБА_5 на власний картковий рахунок трьома транзакціями: 2000,00 грн, 300,00 грн та 1600,00 грн. В судовому засіданні щиро покаялася, засудила свою поведінку, повідомла, що відшкодувала потерпілому шкоду у повному обсязі та запевнила суд, що більше не буде вчиняти правопорушення.

Показання обвинуваченої в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий в судове засідання на судовий розгляд не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, шкода йому відшкодована у повному обсязі, претензій до обвинуваченої не має, просив не карати її суворо.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченої, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень встановленою та доведеною повністю, її дії кваліфікує: за ч. 1 ст. 361 КК України, як умисні дії, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку інформації; за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України, є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, - тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, критично ставиться до скоєного діяння, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні четверо малолітніх дітей.

З огляду на особу обвинуваченої, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та однієї обставини, що його обтяжує, а також висловленої позиції сторін, зокрема потерпілого, який просив не карати суворо обвинувачену, шкода йому відшкодована у повному обсязі, а тому суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченій: за ч. 1 ст. 361 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При визначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, після чого, доцільно обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

На переконання суду, зазначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування запобіжного заходу обвинуваченій відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, арешт не накладався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 100, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши їй покарання:

за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені статтею 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 361 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік і 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон моделі Іnfinix Х6525, ІМЕI НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім-картою з номером мобільногооператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 переданий на зберігання ОСОБА_3 , - залишити останній як власнику;

- виписку по картковому рахунку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_7 ; два оптичні диски з відеозаписами проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_3 та допиту підозрюваної ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1