Справа № 348/1379/21
Номер провадження 1-кп/348/166/25
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду та

продовження строку дії запобіжного заходу

04 квітня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

під час відкритого підготовчого судового засідання, в залі суду, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.11.2019 за № 0000899, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, маючого середню освіту, маючого інвалідність ІІІ групи, раніше судимого:

- вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2015 за ст. 101, ч. 1 ст. 206, ч. 3 ст. 222, ч. 1 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

- вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 №352/247/22 за ч. 1 ст. 263, ст. 379 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 10 років,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, раніше не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, не працюючого, маючого неповну середню освіту, раніше судимого:

- Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області вироком від 03.06.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- вироком від 26.01.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік,

- вироком від 23.04.2015 за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- вироком від 05.03.2021 (з урахуванням ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29.04.2021, за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- вироком від 02.06.2022 за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вирішення питання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта

На підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 20.12.2024 до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, після скасування вироку суду від 03.04.2024, для нового розгляду надійшло кримінальне провадження № 0000899 за обвинувальним актом від 04.11.2019 з обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з якими погодились обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували.

Захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КК України, а саме не вказано в якості потерпілого ОСОБА_13 та його анкетних даних та не зазначено підстав для кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 194 КК України як злочину вчиненого повторно. В обґрунтування клопотання зазначив, що згідно обвинувального акту крадіжкою мопеда «Honda» спричинено майнову шкоду потерпілому ОСОБА_13 . Проте останнього не вказаного як потерпілого та не зазначено його анкетних даних. Згідно обвинувального акту інкримінований ОСОБА_5 злочин, пов`язаний із знищенням чужого майна шляхом підпалу, кваліфікований як вчинений повторно, проте обвинувальний акт не містить обґрунтування такої кваліфікації.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_9 з вказаних ним підстав.

Потерпілими подані заяви про проведення підготовчого засідання та розгляду справи без їх участі.

Вирішуючи клопотання про повернення обвинувального акту прокурору суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3, 7 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Отже, передумовою визнання особи потерпілим є не лише факт завдання особі шкоди, а й подання нею заяви про вчинення кримінального правопорушення або заяви про залучення в якості потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті наведено перелік потерпілих від кримінальних правопорушень та вказано анкетні відомості щодо кожного з них, а отже він відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Зазначення у обвинувальному акті про завдання шкоди ОСОБА_13 не свідчить, що вказана особа є потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Відхиляє суд і доводи захисту щодо необґрунтованості кваліфікації інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 дій. Так, правильність кваліфікації дій обвинуваченої особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину, вирішується виключно вироком суду і не може бути підставою до повернення прокурору обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Питання про неконкретність обвинувачення (не зазначення в обвинувальному акті усіх ознак інкримінованих обвинуваченому дій), їх доведеність чи недоведеність, правильність кваліфікації є предметом розгляду обвинувального акта по суті та вирішуються за результатами такого розгляду. Їх з`ясування у підготовчому засіданні та використання як підстави для повернення прокурору обвинувального акта суперечить вимогам ст.ст. 291, 314 КПК України.

Більше того, як вбачається з обвинувального акту дії ОСОБА_5 , пов`язані із знищенням майна шляхом підпалу (ч. 2 ст. 194 КК України) не кваліфіковані як такі, що вчинені повторно, а тому твердження захисника ОСОБА_9 про інше не відповідає дійсності.

Суд не встановив невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України або загальним засадам кримінального провадження.

Враховуючи наведені обставини кримінальне провадження на підставі обвинувального акту має бути призначено до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники, потерпілі, свідки.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Прокурором подані клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді триманні під вартою на 60 днів.

1. Доводи клопотання сторони обвинувачення

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ризики наявні на час застосування саме такого запобіжного заходу не зменшились і не змінились, що свідчить про необхідність його подальшого застосування. Вважав можливим: переховування обвинувачених від суду з огляду на тяжкість можливого покарання за вчинення злочинів; вплив на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні; вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

2. Доводи сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_10 проти задоволення клопотання не заперечували.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора. В обґрунтування заперечень вказали, що обвинувачені утримуються під вартою протягом 5 років. Прокурором не надано суду жодних доказів на підтвердження продовження існування ризиків, про які він вказує у своїх клопотаннях. ОСОБА_5 має тісні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Обвинувачені за час розгляду справи не вчиняли дій з метою впливу на свідків чи потерпілих. Доказів, які б вказували, що обвинувачені вчинятимуть інші кримінальні правопорушення матеріали справи також не містять. Також захисники вважають, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку з цим захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт.

3. Оцінка та висновки суду

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Суд ухвалою від 12.02.2025 щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжив на 60 днів, по 08 квітня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів за санкцією яких можливе призначення покарання безальтернативно у виді позбавлення волі строком від трьох до десяти років.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків: ризик переховування обвинувачених від суду; ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує:

- Ризик переховування обвинувачених від суду. Звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень нормами Кримінального кодексу України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування суд також враховує ту обставину, що матеріали справи не містять жодних відомостей про міцність соціальних зав`язків обвинувачених, як то постійного місця роботи або навчання. Не містять матеріали справи і доказів перебування у обвинувачених на утриманні дітей. Обвинувачені не одружені.

Вказані обставини у своїй сукупності створюють обґрунтовані побоювання, що обвинувачені у разі обрання відносно них запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможуть переховуватись від суду, оскільки достатні стримуючі фактори відсутні.

Суд враховує, що ОСОБА_5 проживав без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_14 , разом з трьома дітьми, яких вважає своїми. У доданому захисником Акті обстеження матеріально-побутових умов від 28.03.2025, складеному старостою Пнівського старостинського округу, вказано, що за місцем проживання ОСОБА_5 проживають ОСОБА_14 гр.дружина, дочки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та син ОСОБА_17 . Проте вказана інформація зазначена у акті зі слів обстежуваних. Натомість матеріали справи не містять доказів укладення шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_14 та тих обставин, що саме ОСОБА_5 є батьком вказаних дітей. Посилання захисника на свідоцтво про вінчання ОСОБА_5 ОСОБА_14 судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вінчання згідно чинного законодавства не свідчить про укладення шлюбу, а відтак і не покладає на ОСОБА_5 батьківських обов`язків та обов`язків чоловіка відносно ОСОБА_14 .

Отже, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що доводить наявність вказаних вище ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у виді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченим цілодобово залишати житло і розрахований на свідому, правомірну їх поведінку, і який не зможе фізично убезпечити від настання вищевказаних ризиків та гарантувати його безумовне дотримання, тому адекватним запобіжним заходом для обвинувачених буде тримання під вартою.

- Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки дослідження доказів у справі та допит вказаних осіб на даному етапі судового провадження не проведено, а обвинувачені обізнані щодо цих осіб та ймовірного їх місцеперебування, існує ризик незаконно впливати на них у цьому кримінальному провадженні.

- Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються. Обґрунтованим вважає суд і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачені постійного офіційного місця роботи не мають, що обумовлює існування означеного ризику, оскільки вони не будуть позбавлені можливості здійснювати дії, направлені на отримання незаконних доходів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_12 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та проти здоров`я інших осіб, що свідчить про схильність до вчинення такого роду протиправних дій, а тому незастосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою за наведених обставин може створити передумови для його подальшої протиправної діяльності.

При вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинувачених у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинувачених, які характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 перебувають на обліку у лікаря-нарколога, відсутні відомості про міцність соціальних зв`язків, що ставить під сумнів можливість належного виконання обов`язків обвинуваченими; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинувачених, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, зазначені ризики не змінились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 днів (до 02 червня 2025 року).

Під час попереднього судового розгляду судом встановлювався розмір застави, яка була визначена обвинуваченим при обранні запобіжного заходу. Суд дійшов висновку, що цей розмір є обґрунтованим, підстави для зміни розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 128, 176-178, 181-183, 193, 194, 199,314-317, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України призначити до відкритого судового розгляду в залі судових засідань Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (вул. Мазепи, 35, м. Надвірна Івано-Франківської області) на 08 квітня 2025 року о 11:00 год.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих.

Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитись суддею ОСОБА_1 одноособово.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів до «02» червня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 372150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

прибувати до суду на кожну вимогу;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

носити електронний засіб контролю.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів до «02» червня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

прибувати до суду на кожну вимогу;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_12 на 60 днів до «02» червня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_12 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242440 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

прибувати до суду на кожну вимогу;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченими, їх захисниками, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_1