Справа № 442/172/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/184/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2025 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_9 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Трускавця, Львівської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироками Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року та 27 листопада 2024 року і призначено остаточне покарання у виді шести років трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього її майна.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року, зарахувавши останній у строк відбуття покарання строк її перебування під вартою в період з 20 вересня 2023 року до 05 квітня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Вирішено питання з процесуальними витратами, речовими доказами та заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судима, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 6 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, та відносно якої 21 серпня 2024 року прокурором Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури скеровано до Трускавецького міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000085 від 06 серпня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не стала, висновків для себе не зробила, а протягом року після засудження вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_7 02 грудня 2024 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні закинутої нежитлової будівлі, що неподалік будинку №8 на вул. Ірини Вільде у м. Дрогобичі, Львівської області, на землі знайшла прозорий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору та зрозумівши, що вона є наркотичним засобом, вирішила його придбати, шляхом привласнення знайденого, з метою власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, умисно, незаконно, достовірно знаючи, що це є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, вирішила її незаконно придбати, шляхом привласнення знайденого, і в подальшому зберігати для власного вживання без мети збуту. Для цього, ОСОБА_7 поклала вказаний прозорий пакет із вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено, у праву бокову кишеню своєї куртки, вийшовши з приміщення закинутої будівлі, де зберігала до 14 год. 08 хв., тобто до моменту, коли її зупинили працівники поліції.

Так, під час проведення огляду місця події 02 грудня 2024 року у період з 15 год. 00 хв по 15 год. 10 хв. неподалік будинку №8 на вул. Ірини Вільде у м. Дрогобичі, Львівської області у ОСОБА_7 виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 1,4888 грам, яку остання діючи умисно, незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 та правильності кваліфікації її дій, вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд безпідставно повторно зарахував обвинуваченій ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 20 вересня 2023 року по 05 квітня 2024 року, який вже був зарахований вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/8072/23 від 27 листопада 2024 року, де був застосований відповідний запобіжний захід.

Наголошує, що повторне зарахування вищезазначеного строку призвело до неправомірного скорочення остаточного покарання, що є порушенням норм матеріального права.

Окрім цього акцентує, що судом неправильно зазначено у вироку про те, що ОСОБА_7 слід зарахувати попереднє ув`язнення до 05 квітня 2024 року, оскільки обвинувачена звільнена з ДУ «ЛУВП №19» 05 березня 2024 року у зв`язку із внесенням застави.

Просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2025 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині зарахування тримання під вартою в строк відбування покарання, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2024 оку та 27 листопада 2024 року і призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді шести років трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього її майна.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строку перебування під вартою в період з 20 вересня 2023 року до 05 квітня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, про підтримання апеляційної скарги, виступ захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , який частково підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просить змінити вирок, виключивши покликання про зарахування обвинуваченій у строк відбуття покарання строку перебування під вартою в період з 20 вересня 2023 року до 05 квітня 2024 року, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію, а тому, згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

П.4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційний суд зобов`язаний постановити свій вирок у разі повного або часткового скасування вироку суду першої інстанції лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 420 КПК України.

В інших випадках рішення про зміну вироку суду першої інстанції, у тому числі в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, може бути постановлено у формі ухвали.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 359/2693/23.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд, керуючись положеннями ч.1 ст. 71 КК України, визначив обвинуваченій ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироками Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року та від 27 листопада 2024 року до покарання, призначеного за новий злочин, у зв`язку з чим, останній було призначено покарання у виді шести років трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього її майна.

Початком строку відбування покарання визначено дату затримання ОСОБА_7 у порядку виконання вироку від 27 листопада 2024 року.

Крім цього, у строк відбуття покарання зараховано період перебування обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою з 20 вересня 2023 року по 05 квітня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженні за ч.2 ст. 309 КК України відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався.

Разом з тим, у справі № 442/8072/23 ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави і такий запобіжний захід неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою того ж суду від 06 лютого 2024 року.

В подальшому, ОСОБА_7 була звільнена з-під варти 05 березня 2024 року після внесення застави.

Також, як вірно наголошено стороною обвинувачення в апеляційній скарзі, у справі № 442/8072/23 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року у строк основного покарання, призначеного ОСОБА_7 , було зараховано перебування під вартою з 20 вересня 2023 року (відповідно до ухвали слідчого судді від 20 вересня 2023 року) до 05 березня 2024 року (дати внесення застави та звільнення з ДУ «ЛУВП № 19») з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Таким чином, строк тримання ОСОБА_7 під вартою у період з 20 вересня 2023 року по 05 березня 2024 року вже був зарахований у строк покарання вироком від 27 листопада 2024 року у справі № 442/8072/23 (кримінальне провадження № 0000522), в межах якої цей запобіжний захід і був обраний.

Окрім цього, на переконання колегії суддів, обґрунтованим є твердження апелянта про те, що судом неправильно вказано у вироку, що ОСОБА_7 слід зарахувати попереднє ув`язнення до 05 квітня 2024 року, оскільки фактичне звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави відбулося 05 березня 2024 року.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає слушними доводи заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про безпідставне повторне зарахування обвинуваченій ОСОБА_7 у строк остаточного покарання періоду перебування під вартою з 20 вересня 2023 року по 05 квітня 2024 року в іншому кримінальному провадженні, який вже був зарахований у вироку від 27 листопада 2024 року, що вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку з чим, вирок в цій частині підлягає зміні, згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покликання про зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк перебування під вартою в період з 20 вересня 2023 року до 05 квітня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4