СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/47/25
ун. № 369/7136/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання провідного інспектора Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, неодруженого, з середньою освітою, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 Святошинський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся з вказаним поданням, у якому просить звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судове засідання представник органу пробації та засуджений не з`явилися, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 просила клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначене остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., в дохід держави. Зазначений вирок набрав законної сили 11.08.2023.

З 19.02.2024 засуджений ОСОБА_3 перебуває на обліку Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX), яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Правилами ч. 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX закріплено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підлягає адміністративній відповідальності.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у розрахунку на місяць, установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як убачається з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2023, ОСОБА_3 засуджений за два окремі кримінальні правопорушення, вчинені у 2021 році, а саме:

-31.03.2021 ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману на суму 1876 грн. 47 коп., чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України;

-01.05.2021 ОСОБА_3 повторно заволодів чужим майном шляхом обману на суму 1784 грн. 91 коп., чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 року складав 2270 грн 00 коп. Відтак сума соціальної пільги у 2021 році становила 1135 грн. 00 коп.

Таким чином, враховуючи, положення Податкового кодексу України та Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що сума збитків за кожне кримінальне правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто вчинені ОСОБА_3 діяння, відповідно до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX не є кримінально-караними на даний час.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2023, окремо вчиненими правопорушеннями завдав матеріальну шкоду на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX не є кримінально-караними на даний час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 369-372, 395, п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2023 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5