У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000274 від 28.12.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000274 від 28.12.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на майно, а саме на земельні ділянки, які є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Клопотання надійшло на адресу суду 09.01.2025 року через канцелярію суду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Також до даної заяви долучив протокол огляду від 14.01.2025 року.

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_5 надав суду повідомлення про те, що ним у встановленому порядку повідомлено власників земельних ділянок пор розгляд даного клопотання, саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 28 грудня 2022 року, сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001616, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_24 , який згідно договору підряду 31/22 від 05.12.2022, укладеного між ним та громадянкою ОСОБА_6 , являється підрядником щодо організації та здійснення на умовах даного договору виконання робіт з благоустрою території загальною площею 4800,0 м.кв., по вулиці Минайській в м. Ужгороді, ( гаражний кооператив «МЕТЕОР»), який проводить зазначені роботи без відповідних на це дозвільних документів, оскільки згідно інформації з Ужгородської міської ради, автогаражний кооператив «Метеор» зареєстровано за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 20 А, який за отриманням містобудівних умов та обмежень на проведення реконструкції чи нового будівництва об`єктів до Ужгородської міської ради не звертався.

На території даного кооперативу знаходиться велика кількість земельних ділянок за кадастровими номерами: :18:001:0188, :18:001:0231, :18:001:0134, :18:001:0205, :18:001:0114, :18:001:0230, :18:001:0115, :18:001:0116, :18:001:0132, :18:001:0154, :18:001:0205, :18:001:0250, :18:001:0171, :18:001:0248, :18:001:0267, :18:001:0236, :18:001:0279, :18:001:0285, :18:001:0252, :18:001:0213, :18:001:0226, :18:001:0215, :18:001:0219, :18:001:0119, :18:001:0203, :18:001:0259, :18:001:0233, :18:001:0216, :18:001:0212, :18:001:0191, :18:001:0211, :18:001:0137, :18:001:0227, :18:001:0218, :18:001:0193, :18:001:0210, :18:001:0241, :18:001:0214, :18:001:0228, :18:001:0173, :18:001:0202, :18:001:0237, :18:001:0208, :18:001:0209, :18:001:0180, :18:001:0190, :18:001:0225, :18:001:0206, :18:001:0247, :18:001:0234, :18:001:0253, :18:001:0141, :18:001:0273, :18:001:0264, :18:001:0143, :18:001:0139, :18:001:0270, :18:001:0242, :18:001:0243, :18:001:0142, :18:001:0261, :18:001:0265, :18:001:0146, :18:001:0263, :18:001:0254, :18:001:0266, :18:001:0192, :18:001:0174, :18:001:0256, :18:001:0135, :18:001:0144, :18:001:0272, :18:001:0138, :18:001:0287, :18:001:0288, :18:001:0232, :18:001:0269, :18:001:0140, :18:001:0229, :18:001:0204, :18:001:0238, :18:001:0207, :18:001:0221, :18:001:0240, :18:001:0244, :18:001:0245, :18:001:0257, :18:001:0136, :18:001:0239, :18:001:0258, :18:001:0255, :18:001:0246, :18:001:0251, :18:001:0145, :18:001:0249, :18:001:0217, :18:001:0274, :18:001:0262, :18:001:0283, :18:001:0286, :18:001:0280, :18:001:0289, :18:001:0284, :18:001:0172, :18:001:0282, :18:001:0223, :18:001:0281, :18:001:0275.

Також, згідно повідомлення Ужгородської міської ради №221/03-17 від 27.01.2023, Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради містобудівні умови та обмеження на земельні ділянки із вищевказаними кадастровими номерами не видавались, та звернення щодо їх видачі від власників даних ділянок не надходило.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради дозвільні документи на проведення будівельних робіт на земельних ділянках, які розташовані у межах гаражного кооперативу «Метеор», не реєструвались.

Дозвільні документи на демонтаж об`єктів нерухомості, що розташовані на вищезазначених земельних ділянках структурними підрозділами Виконавчого комітету Ужгородської міської ради не видавались.

Згідно відповіді наданої Ужгородською міською радою від 13.08.2024, встановлено, що реєстрація та видача дозвільних документів на забудову земельних ділянок, які розташовані в кооперативі «Метеор» за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 20 А, відповідними структурними підрозділами виконавчого комітету Ужгородської міської ради не здійснювалась.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру, за вказаними кадастровими номерами зареєстровані землі житлової та громадської забудови для будівництва індивідуальних гаражів з цільовим призначенням «Для будівництва індивідуальних гаражів».

Так, в ході огляду місця події, проведеного 05.04.2023 за участю спеціаліста управління державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_25 , встановлено, що на території гаражного кооперативу «Метеор», який знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгород, вулиця Минайська, 20А, проводяться підготовчі роботи, а також оглядом не зафіксовано жодного гаража, в результаті чого земельні ділянки використовуються не за цільовим призначенням, а тому вказані земельні ділянки являються предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України, має значення речового доказу.

В ході проведення досудового розслідування з метою визначення чи є забудована будівля на вищевказаних земельних ділянках, які розташовані по вул. Минайській у м. Ужгород об`єктом самочинного будівництва та чи відповідає така вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил в частині санітарних та протипожежних вимог, вимог з питань інклюзивності виникла необхідність у проведенні будівельно-технічної експертизи. Водночас з метою упередження в подальшому будь-якого обтяження, перетворення, шляхом укладення угод із розподілу (об`єднання), відчуження вказаних земельних ділянок, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані земельні ділянки, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речового доказу, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна являються об`єктом протиправного посягання, що підпадає під ознаки визначені ст.98 КПК України.

Разом з тим, 16.01.2024 судовим експертам ТзОВ «Судове експертно-розрахункове бюро» м. Львів, вул. Варшавська, буд. 133, кв. 2, направлено постанову про призначення будівельно-технічної експертизи.

В рамках даного кримінального провадження слідчим винесено постанову про визнання та приєднання в якості речового доказу, земельних ділянок за кадастровими номерами: :18:001:0188, :18:001:0231, :18:001:0134, :18:001:0205, :18:001:0114, :18:001:0230, :18:001:0115, :18:001:0116, :18:001:0132, :18:001:0154, :18:001:0205, :18:001:0250, :18:001:0171, :18:001:0248, :18:001:0267, :18:001:0236, :18:001:0279, :18:001:0285, :18:001:0252, :18:001:0213, :18:001:0226, :18:001:0215, :18:001:0219, :18:001:0119, :18:001:0203, :18:001:0259, :18:001:0233, :18:001:0216, :18:001:0212, :18:001:0191, :18:001:0211, :18:001:0137, :18:001:0227, :18:001:0218, :18:001:0193, :18:001:0210, :18:001:0241, :18:001:0214, :18:001:0228, :18:001:0173, :18:001:0202, :18:001:0237, :18:001:0208, :18:001:0209, :18:001:0180, :18:001:0190, :18:001:0225, :18:001:0206, :18:001:0247, :18:001:0234, :18:001:0253, :18:001:0141, :18:001:0273, :18:001:0264, :18:001:0143, :18:001:0139, :18:001:0270, :18:001:0242, :18:001:0243, :18:001:0142, :18:001:0261, :18:001:0265, :18:001:0146, :18:001:0263, :18:001:0254, :18:001:0266, :18:001:0192, :18:001:0174, :18:001:0256, :18:001:0135, :18:001:0144, :18:001:0272, :18:001:0138, :18:001:0287, :18:001:0288, :18:001:0232, :18:001:0269, :18:001:0140, :18:001:0229, :18:001:0204, :18:001:0238, :18:001:0207, :18:001:0221, :18:001:0240, :18:001:0244, :18:001:0245, :18:001:0257, :18:001:0136, :18:001:0239, :18:001:0258, :18:001:0255, :18:001:0246, :18:001:0251, :18:001:0145, :18:001:0249, :18:001:0217, :18:001:0274, :18:001:0262, :18:001:0283, :18:001:0286, :18:001:0280, :18:001:0289, :18:001:0284, :18:001:0172, :18:001:0282, :18:001:0223, :18:001:0281, :18:001:0275, які розташовані по вул. Минайській у м. Ужгород, оскільки вказані об`єкти являється предметом злочинного посягання та підпадають під критерії, визначені ст.98 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170-173 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Варто звернути увагу, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речового доказу, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна являються об`єктом протиправного посягання, що підпадає під ознаки визначені ст.98 КПК України..

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.364 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, щодо задоволення вимог клопотання, а саме накладення арешту на земельні ділянки, які є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000274 від 28.12.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки, які є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровими номерами :18:001:0188, :18:001:0231, :18:001:0134, :18:001:0205, :18:001:0114, :18:001:0230, :18:001:0115, :18:001:0116, :18:001:0132, :18:001:0154, :18:001:0205, :18:001:0250, :18:001:0171, :18:001:0248, :18:001:0267, :18:001:0236, :18:001:0279, :18:001:0285, :18:001:0252, :18:001:0213, :18:001:0226, :18:001:0215, :18:001:0219, :18:001:0119, :18:001:0203, :18:001:0259, :18:001:0233, :18:001:0216, :18:001:0212, :18:001:0191, :18:001:0211, :18:001:0137, :18:001:0227, :18:001:0218, :18:001:0193, :18:001:0210, :18:001:0241, :18:001:0214, :18:001:0228, :18:001:0173, :18:001:0202, :18:001:0237, :18:001:0208, :18:001:0209, :18:001:0180, :18:001:0190, :18:001:0225, :18:001:0206, :18:001:0247, :18:001:0234, :18:001:0253, :18:001:0141, :18:001:0273, :18:001:0264, :18:001:0143, :18:001:0139, :18:001:0270, :18:001:0242, :18:001:0243, :18:001:0142, :18:001:0261, :18:001:0265, :18:001:0146, :18:001:0263, :18:001:0254, :18:001:0266, :18:001:0192, :18:001:0174, :18:001:0256, :18:001:0135, :18:001:0144, :18:001:0272, :18:001:0138, :18:001:0287, :18:001:0288, :18:001:0232, :18:001:0269, :18:001:0140, :18:001:0229, :18:001:0204, :18:001:0238, :18:001:0207, :18:001:0221, :18:001:0240, :18:001:0244, :18:001:0245, :18:001:0257, :18:001:0136, :18:001:0239, :18:001:0258, :18:001:0255, :18:001:0246, :18:001:0251, :18:001:0145, :18:001:0249, :18:001:0217, :18:001:0274, :18:001:0262, :18:001:0283, :18:001:0286, :18:001:0280, :18:001:0289, :18:001:0284, :18:001:0172, :18:001:0282, :18:001:0223, :18:001:0281, :18:001:0275, які перебувають у власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 у вигляді заборони розпорядження та користування, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких будівельних та земляних робіт на ній.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1