Провадження № 1-кс/686/9617/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., перевіривши матеріали за клопотанням начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_1 про вирішення питання, стосовно вилучених заборонених для зберігання речей і предметів ув`язненими та засудженими,

встановив:

Начальник ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить прийняти рішення: щодо передачі у дохід держави мобільного телефону марки «Nokia», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходився у прихованому вигляді у вмісті поштової посилки, що надійшла на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та щодо притягнення до адміністративної відповідальності причетних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що «31.10.2023 року, близько 15 год. 25 хв., надійшла посилка на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого чч.2,4 ст.190 КК України, і утримується у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», в якій було виявлено та вилучено заборонений для зберігання та використання ув`язненими та засудженими предмет мобільний телефон марки «Nokia», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходився у прихованому вигляді, в ємкості з подвійним дном, у вмісті поштової посилки.

Відповідно до матеріалів перевірки про адміністративне правопорушення, дану посилку було надіслано особою, яка зазначила своє ім`я, прізвище та по батькові, як ОСОБА_3 , і була надіслана з м.Дніпро, відділення №61 (експрес-накладна поштового оператора «Нова пошта» додана до матеріалів перевірки).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Виходячи зі змісту ч.7 ст.102 Кримінально-виконавчого кодексу України слідує, що зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою. Обшук співробітника кадрового складу розвідувального органу України, взятого під варту, та огляд його речей здійснюються тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Згідно з п.п.1, 2, 4, 5, 6 глави 6 розділу 4 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 року № 1769/5, гроші, вилучені в ув`язнених або засуджених під час приймання до СІЗО, зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на склад для зберігання (п.1); вилучені або прийняті на зберігання від ув`язнених чи засуджених гроші, цінності, особисті речі, предмети за їх письмовою згодою (заявою) можуть бути передані (переказані) родичам або іншим особам (п.2); вилучені в ув`язнених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою про передавання заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави (додаток 14), підписаною начальником СІЗО та санкціонованою прокурором (4); вилучення грошей, цінних речей та предметів у засуджених, щодо яких вироки набрали законної сили, проводиться відповідно до статей 59, 102 КВК (п.5); за фактом вилучення в ув`язнених чи засуджених продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, заборонених для передавання, а також для користування та зберігання при собі, за рішенням адміністрації СІЗО у десятиденний строк проводиться службове розслідування (п.6).

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що до компетенції слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також вирішення питання про конфіскацію вилучених саме у засуджених, щодо яких вироки набрали законної сили, речей та цінних предметів, які заборонено зберігати у СІЗО, або про передачу цих речей і предметів на зберігання до звільнення засудженого.

Чинний КПК України не містить вимог щодо структури та змісту клопотання про вирішення питання, стосовно вилучених у засуджених заборонених для зберігання речей та предметів. Разом з тим, такий документ повинен відповідати загальним вимогам, які ставляться до текстів управлінських документів.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 4 глави 9 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 р., текст управлінського документа повинен бути чітким, конкретним, лаконічним, інформативним та відповідати орфографічним, лексичним, морфологічним, синтаксичним, стилістичним, пунктуаційним нормам. Текст документа повинен стосуватися того питання, яке сформульоване в заголовку до тексту, чітко відображати причину й мету створення документа, розкривати суть конкретної справи, містити аргументовані докази, висновки, пропозиції. Текст, як правило, складається з вступної, мотивувальної та заключної частин. Вступна частина містить підставу, обґрунтування або мету складення документа, мотивувальна - обґрунтування позиції установи, в заключній - висновки, пропозиції, рішення, прохання. Текст документа містить інформацію, для фіксування якої його створено. Інформація в тексті документа викладається стисло, грамотно, зрозуміло та об`єктивно.

Вищенаведеним правовим нормам подане начальником ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_1 клопотання не відповідає. Так, зміст прохальної частини означеного клопотання суперечить його мотивувальній частині. Зокрема, у тексту поданого начальником ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_1 клопотанні йдеться про те, що у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, разом з тим, у прохальній частині клопотання його ініціатор просить прийняти рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності причетних осіб, не конкретизуючи цих осіб. Зі змісту означеного клопотання та долучених до нього документів, взагалі неможливо встановити, де на даний час зберігається мобільний телефон, який ОСОБА_1 просить передати в дохід держави, та чи являється власник вищеозначеного телефону засудженою особою. При цьому слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що у випадку, якщо вищезазначений мобільний телефон в дійсності був отриманий, шляхом обману, під час тримання у СІЗО або власник цього мобільного телефону не встановлений, то вказаний мобільний телефон мав би бути переданий в дохід держави, згідно з постановою про передавання заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави, підписаною начальником СІЗО та санкціонованою прокурором. Разом з тим, у матеріалах поданого ОСОБА_1 клопотання відсутні відомості та не долучені відповідні докази, які би дозволяли з`ясувати, чи є ОСОБА_2 , на ім`я якого була надіслана вищеозначена посилка та який, ймовірно, тримається у СІЗО, засудженим, а якщо так, то чи набрав вирок, постановлений відносно останнього, законної сили.

Недоліки, виявлені у клопотанні, позбавляють слідчого суддю можливості проведення розгляду цього клопотання.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України не врегульовано питання повернення клопотання про вирішення питання, стосовно вилучених заборонених для зберігання речей і предметів ув`язненими та засудженими.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про вирішення питання про передачу вилученого майна в дохід держави повернути особі, яка його подала, роз`яснивши, що після виправлення вказаних недоліків, за наявності правових підстав, ініціатор клопотання вправі повторно звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 539 КПК України, ч.7 ст.102 КВК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_1 повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя