Провадження №1-кп/367/611/2025
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Ірпені Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому міри запобіжного захолду у виді домашнього арешту цілодобово стороком на два місяці у кримінальному провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2024 року за №0000077, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно ОСОБА_6 строком на два місяці з продовженням строку дії покладених на нього обов`язків.

Клопотання мотивоване тим, що:

в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акту у кримінальному провадженні № 0000077 від 28.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 296 КК України;

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2024 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено йому залишати місце свого проживання по АДРЕСА_3 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 26.11.2024 включно, окрім часу необхідного для лікування, а також на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні, слідчого судді чи суду за кожної вимоги; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або місця роботи; не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

у подальшому, строк застосування запобіжного заходу неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.12.2024 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та заборонено йому залишати місце свого проживання по АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу прокурора або суду, окрім часу необхідного для лікування, строком до 07.02.2025 включно, а також на ОСОБА_6 покладено обов`язки: не відлучатись за межі Київської області без дозволу прокурора або суду; прибувати до прокурора або суду за кожною вимогою;

строк дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу спливає, а ризики, які заявлялись прокурором при його застосуванні та наданий час не зменшились і продовжують існувати, що дає достатні підстави стороні обвинувачення звернутися з клопотанням до суду про продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , підставою для застосування якого згідно з ч. 2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 296 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

обвинувачений ОСОБА_6 постійно змінює місце свого проживання, про що свідчить зазначені адреси у протоколі його затримання в порядку ст. 208 КПК України по АДРЕСА_1 , в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2024 по вул. Ватутіна, 3-В в м. Буча Бучанського району Київської області та в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2024 по АДРЕСА_2 та свідчить про відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання на території Київської області та міста Києва;

обвинувачений не має на утриманні дітей або осіб похилого віку чи недієздатних осіб, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зав`язків;

Ураховуючи викладене, будучі не ізольованим в частині вільного вибору місця проживання обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення в якому його обвинувачують, може переховуватись від суду, тобто вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування даного ризику необхідно взяти до увагу і процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , який з місця вчинення кримінального правопорушення зник, після суспільного розголосу про дану події почав переховуватись від органів досудового розслідування та лише вжитими працівниками поліції заходами, у тому числі проведення численних обшуків, місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 було встановлено та затримано в порядку ст. 208 КПК України;

також обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на неповнолітніх потерпілого та свідків, оскільки йому відомі анкетні дані та місця проживання неповнолітніх потерпілого і свідків, які містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій, з якими обвинувачений ознайомлений під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Отже, обвинувачений може шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування впливати на цих осіб з метою зміни їх показів на свою користь та які в силу свого віку можуть піддатися незаконному впливу з боку обвинуваченого, що в подальшому призведе до спотворення їх показів, які вони даватиме під час судового розгляду даного кримінального провадження;

обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час у кримінальному провадженні судом не проведено жодної дії спрямованої на з`ясування обставин та перевірки їх доказами. Зокрема, судом не допитано неповнолітніх потерпілого і свідків, не досліджено письмових доказів, а тому обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення у якому обвинувачується може незаконно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином тобто наявний ризик, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України;

обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вказану протизаконну діяльність про що свідчить кримінальне правопорушення в якому його обвинувачують, з високим ступенем суспільної небезпеки вчинене щодо дитини, що обґрунтовано свідчить про існування ризику вчинення ним дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

менш суворі запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження застосування такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт.

У судовому засіданні сторона захисту повідомила суд про те, що копію клопотання про продовження запобіжного заходу стороною захисту отримано завчасно, часу на ознайомлення та підготовку було достатньо.

Законний представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, та зазначив, що зазначенні прокором ризики є надуманними.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додатки до нього, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Як убачається з наданих суду документів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, пов`язаним з опором іншим громадянам, які припиняла хуліганські дії, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.09.2024 року справа № 761/35820/24 щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 26.11.2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.11.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 22.12.2024 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.12.2024 року о 2024 року обвинуваченому було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 07.02.2025 року включно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім ризиків, встановлених у судовому засіданні, суд повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд робить висновок, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 296 КК України, є нетяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Суд враховує, що ОСОБА_6 26.09.2024 року затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Оцінюючи ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що вказаний ризик є обгрунтованим, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 може впливати на неповнолітніх потерпілого та свідків, оскільки йому відомі анкетні дані та місця проживання неповнолітніх потерпілого і свідків, які містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій, з якими обвинувачений ознайомлений під час виконання вимог ст. 290 КПК України, незважаючи на те, що вказані особи були допитані слідчим суддею під час досудового розслідування, не виключається можливість виникнення необхідності їх безпосереднього допиту судом під час судового розгляду.

Оцінюючи ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що не доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи продовження існування наявності у обвинуваченого передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України ризику, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під час досудового розслідування та після направлення до суду обвинувального акта не допускав порушення встановлених щодо нього процесуальних обов`язків, а тому вважає, що не доведено ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Встановлені під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

З огляду на викладене вважаю, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім та дієвим для забезпечення зазначених вище ризиків та виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Питання доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій судом не вирішувалися, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Враховуючи наявність обвинувачення, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_6 обвинувачується, наявна необхідність у продовженні застосування цілодобового домашнього арешту, а відтак, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити. У зв`язку з доведеністю наявності ризику впливу на неповнолітніх потерпілого та свідків продовжити покладений на ОСОБА_6 обов`язок, передбачений ч.5 ст.194 КПК України, а саме: - цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду, крім необхідності у випадку повітряної тривоги прослідувати до укриття та перебувати в укритті на час повітряної тривоги та/або у випадках необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або виконання покладених судом обов`язків; - не відлучатися за межі Київської області, без дозволу прокурора або суду; - прибувати до прокурора або суду за кожною вимогою; - утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні. Такий запобіжний захід забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, окрім часу необхідного для лікування, строком на два місяці, з продовженням строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду, крім необхідності у випадку повітряної тривоги прослідувати до укриття та перебувати в укритті на час повітряної тривоги та/або у випадках необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або виконання покладених судом обов`язків;;

- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу прокурора або суду;

- прибувати до прокурора або суду за кожною вимогою;

-- утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту визначити до 03.04.2025 року (включно).

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У судовому засіданні оголосити пререрву на строк до 12 год 00 хв 25.02.2025 року.

Повний текст ухвали складено в межах встановленого ч.2 ст. 376 КПК України строку 07.02.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1