УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києві, клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000876 від 12.10.2023,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000876 від 12.10.2023 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000876 від 12.10.2023 року.

В рамках даного провадження ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2023 накладено арешт на майно, вилучене 15.11.2023-17.11.2023 в ході проведення обшуку відділу митного оформлення №1 митного поста «Чайки» Київської митниці, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова 1-А.

Адвокат вважає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки станом на момент його накладення майно не відповідало ознакам речового доказу, передбаченим ст. 98 КК України, потреба у подальшому застосуванні арешту відпала у зв`язку зі зміною кваліфікації та фабули кримінального провадження, більше того, арешт майна є надмірним та таким, що блокує господарську діяльність ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ».

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2023 підставою для накладення арешту на виучене майно є необхідність збереження речових доказів оскільки воно само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні.

Однак, вказані докази щодо відповідності майна ознакам речового доказу прокурором не надані, а слідчим суддею не оцінені. Більше того, обставини кримінального провадження, які були підставою для висновку про належність майна до речових доказів, спростовані під час подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні, у тому числі стороною обвинувачення.

Відповідно до постанови про зміну кваліфікації від 16.01.2024 та повідомлення про підозру ОСОБА_5 предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні наразі є шахрайське заволодіння державними коштами внаслідок поставки до МОУ товарів речової служби неналежної якості. Тобто, дане кримінальне провадження стосується обставин прийняття за якістю та оплати вже поставленого до МОУ речового майна.

Водночас, як вбачається з матеріалів судового провадження, майно, вилучене за адресою: вул. Антонова 1-А, с. Чайки, Бучанський район, Київська область, не було постановлено до МОУ, не приймалось за відповідними актами приймального контролю (якості) товару та не оплачувалось МОУ, а тому не має і не могло мати жодного відношення до обставин кримінального провадження. Таким чином, адвокат переконаний, що з урахуванням зміни кваліфікації та фабули кримінального провадження майно, вилучене 15.11.2023-17.11.2023 в ході проведення обшуку митного поста «Чайки» Київської митниці взагалі не має жодного відношення до розслідуваних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, а тому потреба у його подальшому арешті відпала.

Крім того, арешт майна ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ» призводить до збитків від зриву діючих контрактів із замовниками у вигляді прямих витрат (штраф, пеня, розірвання договорів), а також упущеної вигоди внаслідок непоставки товарів за такими контрактами, збитків від простою підприємства (комунальні послуги, оренда, сплата середнього заробітку співробітникам). Таким чином, незаконний арешт майна неправомірно обмежує право власності ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ» та таке обмеження є надмірним обтяженням і суперечить принципу справедливого балансу.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Зазначив, що 16.01.2024 постановою слідчого кримінальне провадження перекваліфіковане із ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 190 КК України. Крім того, повідомлено про підозру директору підприємства, якому належить вилучений товар. У той же час, вилучене у ході обшуку 15.11.2023-17.11.2023 відділу митного оформлення №1 митного поста «Чайки» Київської митниці, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова 1-А, не має статусу речового доказу в рамках кримінального провадження №0000876 від 12.10.2023, оскільки фактично такий товар поставлений до МОУ не був, а був затриманий на митному пості, та не оплачений.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 та наголосив, що п`ятьом фігурантам провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, а також здійснюється досудове розслідування за ч. 5 ст. 190 КК України - щодо компаній, підконтрольних ОСОБА_6 . Також зауважив, що товар постачався за державним контрактом, попередня поставка виявилася неналежної якості, а відтак, слідчими прийнято рішення про вилучення такого майна, у подальшому слідчим суддею на нього накладено арешт, відібрано зразки та направлено на експертизу щодо визначення стану якості. Така експертиза наразі триває, висновки не отримані, що підтверджує необхідність подальшого арешту вилученого товару.

Вислухавши доводи сторін провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідча суддя прийшла до таких висновків.

У ході судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000876 від 12.10.2023 року.

В рамках даного провадження ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2023 накладено арешт на майно, вилучене 15.11.2023-17.11.2023 в ході проведення обшуку відділу митного оформлення №1 митного поста «Чайки» Київської митниці, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова 1-А.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2023, слідчий суддя, враховуючи майно, на яке прокурор просить накласти арешт, його значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прийшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на перелічене у клопотанні прокурора майно.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_4 та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2023 року. Так, прокурор у судовому засіданні зазначив, що у даному кримінальному провадженні проводяться економічна та товарознавча експертизи, що мають важливе значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, та які на даний час не завершені. Такі доводи знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000876 від 12.10.2023.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2023 року, в рамках кримінального провадження №0000876 від 12.10.2023 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 липня 2024 року о 11 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1