Дата документу 20.12.2024Справа № 554/5484/24
Провадження № 1-кп/554/1102/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0000078 від 04.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Полтава, з вищою освітою, непрацевлаштованої, незаміжної, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

28.06.1996 Верховною Радою України ухвалено Основний Закон України - Конституцію України.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу.

Згідно ст. 69 Конституції України, народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Відповідно до ст. 71 Конституції України, вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 6-рп/2008 від 16.04.2008, влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Відповідно до п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 05.10.2005 року № 6-рп/2005, узурпація державної влади означає неконституційне або незаконне її захоплення органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, громадянами чи їх об`єднаннями тощо.

Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно, державна влада - це головна складова публічної влади, яка належить тільки державі і реалізується нею шляхом прийняття компетентним органом обов`язкових для виконання усіма рішень та застосування в разі необхідності державного примусу. Завдяки цьому здійснюється керівництво справами суспільства як самою державою, так і її органами.

Згідно ст.ст. 75-76 Конституції України, єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституційний склад Верховної Ради України - чотириста п`ятдесят народних депутатів України, які обираються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років.

Згідно ст. 102-103 Конституції України, Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина. Президент України є гарантом реалізації стратегічного курсу держави на набуття повноправного членства України в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору. Президент України обирається громадянами України на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років.

Таким чином, конституційний лад - це встановлений Основним Законом порядок організації і функціонування інститутів держави і суспільства, система суспільних відносин, що гарантуються, забезпечуються і регулюються законами, прийнятими відповідно до Конституції. За своїм змістом конституційний лад постає як системне політико-правове явище, складовими якого є державний і суспільний лад.

Фундаментальною основою конституційного ладу України є поділ державної влади на законодавчу, виконавчу та судову, представниками якої є Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України та суди.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення,та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжується. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Громадянка України ОСОБА_4 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб, за допомогою електронної обчислювальної техніки,приблизно у 2014 році (більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено),створила електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «ВКонтакте», за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

31 березня 2022 року ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «ВКонтакте», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон Samsung A02 (ІMEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «ВКонтакте» на електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » публікації наступного змісту:

«ЛжЭпатриотам Украины

Что вы спрашиваете: «Почему?»

Со своими вопросами вы опоздали,

Мне очень жаль погибших солдат ВСУ,

Но еще более жаль детей, которых они расстреляли,

Вы верите в фейки от CNN,

С моделями из роддома,

А когда по Донецку палят из систем,

Вам положить с прибором.

Когда в моем городе людей сожгли,

Вы много вопросов не задавали,

А теперь на чужой крови

Вы выползли и патриотами стали.

А почему вдруг такой скандал?

Что же именно вас так задело?

А потому что под вами пожар,

И ваше личное жэ подгорело. »

Відповідно до висновку судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №4130-4146 від 12.10.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації наявні висловлювання, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до вказаного висновку експерта, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер.

Зміст даної публікації, доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «ВКонтакте», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_8 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Крім того, діючи повторно, 23 квітня 2022 року ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «ВКонтакте», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон Samsung A02 (ІMEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 ) із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , на виконання свого злочинного умислу здійснила поширення(репост) у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «ВКонтакте» на електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » публікації наступного змісту:

«Страшный план Запада Вы не задумывались почему на Украине (по приказу американских друзей) распилили все тяжелые бомбардировщики? Почему ОСОБА_12 не дают самолеты, или почему ВСУ заставляют стрелять по жилым кварталам и толкают сейчас на массовое самоубийство против России? Еще с 2014 года понял, что Запад пытается уничтожить как можно больше украинцев. К сожалению на Украине этого не понимают, они рабски просят помощи, лгут и посылают Россию матом, тогда как настоящий их враг стоит у них за спиной и руководит ими, как куклами, дергая то за одни, то за другие нити.»

Відповідно до висновку судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №4130-4146 від 12.10.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації наявні висловлювання, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до вказаного висновку експерта, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер.

Зміст даної публікації, доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «ВКонтакте», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_8 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Кваліфікація дій обвинуваченої судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році; за ч. 3 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитана в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених вище.

Так ОСОБА_4 пояснила, що вона дійсно робила репост двох публікацій на сайті «ВКонтакте». Перед тим як робити репост їх неуважно прочитала. Зробила висновки та пообіцяла більше такого не робити. Щиро розкаялася у вчиненному.

Крім визнання ОСОБА_4 своєї провини, її вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, також повністю підтверджується сукупністю обставин, встановленими в судовому засіданні, доказами, всебічно дослідженими та перевіреними безпосередньо судом в процесі розгляду даного кримінального провадження, а саме:

- витягом з ЄРДР №№0000078 від 04.04.2024.

/т1 а.с.63-64/;

- витягом з ЄРДР №№000852 від 06.06.2022 року.

/т1 а.с.71-73/;

- витягом з ЄРДР №№0000070 від 27.03.2024 року.

/т1 а.с.84/;

- протоколом обшуку від 21.03.2024 року.

/т1 а.с.91- 96/;

- постановою про визнання речовими доказами від 21.03.2024 року.

/т1 а.с.97- 98/;

- ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 01.04.2024 року.

/т1 а.с.99/;

- висновком судово-психіатричного експерта № 242 від 30.04.2024 року, згідно якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладуі страждала ним в період часу, що відноситься до інкримінованого їй протиправного діяння.

Через наявний психічний розлад ОСОБА_4 не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого їй протиправного діяння.

ОСОБА_9 здатна за своїм психічним станом брати участь в проведенні з нею процесуальних дій.

ОСОБА_10 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

/т1 а.с.106 - 109/;

- висновком експерта № 4130-4116 за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 12.10.2023 року, згідно якого, зокрема:

В об`єктивному змісті наданих на дослідження відповідно до постанови від 29.12.2022 і протоколу огляду від 07.06.2022 текстів міститься інформація про сучасні воєнні дії Росії на території України.

У наданих на дослідження матеріалах наявні висловлювання з лінгвістичними ознаками заперечення й виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікації збройних сил Російської Федерації

Інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, виражена у формі фактичних тверджень та оцінних суджень.

Інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

/т1 а.с.114-128/;

- протоколом огляду від 07.06.2022 року.

/т1 а.с.129- 146/;

- протоколом огляду речей та документів від 22.03.2024 року.

/т1 а.с.147- 159/.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винною та призначити покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком. Покласти на ОСОБА_11 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Скасувати арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2024, та повернути фактичному власнику ОСОБА_5 мобільний телефон Samsung Galaxy А02 із сім-карткою. Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи - 15294,72 грн.

Обвинувачена щиро розкаялась у вчиненному.

Законний представник в дебатах не мала що сказати.

Захисник просила врахувати пом`якшуючі обставини та призначити покарання з мінімальним іспитовим строком.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченій суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правоопрушень.

Обставиною, яка обтяжує її покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, непрацевлаштована, незаміжня, під наглядом у лікаря нарколога не перебуває.

Слід зазначити, що злочини вчинені обвинуваченою є нетяжким і тяжким, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченої обставин, характеристику її особи, щире розкаяння у вчиненному, з урахуванням ставлення обвинуваченої до вчинення діянь та їх наслідків, суд приходить до висновку, що їй слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2КК України без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 та ст.76 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Витрати на залучення експертів в сумі 15294 грн 72 коп відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Отже арешт майна слід скасувати.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 436-2КК України у виді3 років позбавленні волі без конфіскації майна,

- за ч.3 ст.436-2 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в суму 15294 гривні 72 копійки.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон в силіконовому чохлі Samsung моделі Galaxy А02 із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 - повернути фактичному власнику ОСОБА_5 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1