Справа№751/3487/25
Провадження №1-кс/751/946/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 16.04.2025 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone XS Max» з ІМЕІ1 НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтовано тим, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області за процесуального керівництва Чернігівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004835 від 22.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 30.06.2023, діючий на той час директор ТОВ «УКР АГРО УСПІХ» ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи, що ТОВ «УКР АГРО УСПІХ» в незаконний спосіб отримало право власності на об`єкти нерухомості за адресою: вул. Незалежності, буд. 3 у с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, та те, що він скоює дії з майном, здобутим злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, реалізуючи злочинний намір, спрямований на легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом, розпорядився майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинивши правочин з ним, а сам: уклав та підписав договір купівлі-продажу нерухомого майна загальною площею 893,3 кв.м., до складу яких входить: Склад Б-І, площею 160,4 кв.м.; Склад В-1, площею 619,5 кв.м.; Склад Г-1, площею 55,7 кв.м.; Будинок охорони Д-1, площею 27,7 кв.м., загальною вартістю 802 299 грн 78 коп. станом на 28.03.2023, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (три) за грошові кошти в сумі 60 000 гривень, з директором ТОВ «УСПІХРІЕЛТ» ОСОБА_7 , проставивши підпис у графі «Продавець», а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , номер свідоцтва 6366, який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6 , 30.06.2023, використовуючи свої повноваження та печатку, посвідчив зазначений вище договір купівлі-продажу нерухомого майна як приватний нотаріус і зареєстрував його у реєстрі нотаріальних дій під № 1363.

16.04.2025 органом досудового розслідування проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone XS Max» з ІМЕІ1 НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який містить листування із ОСОБА_9 , зміст якого має значення для досудового розслідування.

Зі змісту листування вбачається, що ОСОБА_5 інформувала ОСОБА_9 про конфігурації приміщень, надсилала скан-копії документів, що стосуються звернення потерпілого ОСОБА_10 до Міністерства юстиції стосовно оскарження реєстрації права власності, електронний документ зі змістом звернення останньої до Міністерства юстиції від імені ТОВ «УКР АГРО УСПІХ» з метою отримання скан-копій вищевказаної скарги та інформувала ОСОБА_9 протягом досудового розслідування про наявне рішення слідчих суддів про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів державного реєстратора Гончарівської селищної ради ОСОБА_11

17.04.2025 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову та вищевказаний предмет визнано речовим доказом.

З метою збереження речового доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження виникла необхідність у накладенні арешту із забороною користування та розпоряджання.

Слідчий у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власниця майна в судове засідання також не прибула, надіслала заперечення на клопотання, в якому вказала, що не причетна до вчинення жодних кримінальних правопорушень, а в її телефоні відсутні будь-які документи чи їх фото, про які вказано в ухвалі про обшук. У клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту даного майна, не конкретизовані підстави та мета накладення арешту. Також додані до клопотання матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, згідно зі ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0004835 від 22.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

16.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.03.2025 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вказаний у клопотанні мобільний телефон.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 від 17.04.2025 вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0004835 від 22.12.2023.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що виявлені та вилучені в ході обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ураховуючи вищезазначені обставини, а також розумність, співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на майно, яке виявлене та вилучене 16.04.2025 року під час обшуку квартири АДРЕСА_4 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Доводи власника майна щодо необґрунтованості накладення арешту на мобільний телефон слідчий суддя відхиляє з огляду на наступне.

Згідно із абзацом другим частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.03.2025 надано дозвіл на проведення обшуку квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення оригіналів документів, а саме: документи щодо звернення до ФОП ОСОБА_12 з метою виготовлення технічних паспортів від імені ТОВ «УКР АГРО УСПІХ» (), звернення до державного реєстратора ОСОБА_11 з метою державною реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, укладення договорів купівлі - продажу зазначених вище об`єктів нерухомого майна ТОВ «УСПІХРІЕЛТ» () та подальшу передачу реалізованих об`єктів нерухомого майна в оренду ТОВ «УКР АГРО УСПІХ» (), а також печатка ТОВ «УКР АГРО УСПІХ» () та вказані відомості і документи в електронному, цифровому вигляді, що зберігаються на жорстких дисках комп`ютерів, ноутбуків, флешнакопичувачів, мобільних телефонів та іншої комп`ютерної техніки, за допомогою якої були виготовлені чи використовувались вказані вище документи, чорнові записи та нотатки.

Тобто, було окремо надано дозвіл на відшукання мобільних телефонів, у яких наявні вказані відомості.

Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 236 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Тобто, вказана норма наділяє слідчого повноваженнями щодо пошуку та виявлення інформації, що міститься на мобільних терміналах зв`язку в тому випадку, якщо ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку не передбачено мету виявлення таких засобів зв`язку. Однак, як уже відзначалося, у межах даної справи такий дозвіл було надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У судовому засіданні під час розгляду даного клопотання встановлено, що мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , обґрунтовано має статус речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки може містити інформацію, яка має значення для досудового розслідування. У зв`язку з цим слідчим доведено необхідність провести тимчасове вилучення цього майна, а в подальшому огляд вказаного мобільного телефону та наявної в ній інформації, та в разі необхідності залучити спеціаліста або експерта до проведення такого огляду.

На думку слідчого судді, втручання в право мирного володіння майном особи в частині накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, в даному випадку, є правомірним втручанням у право мирного володіння майном в аспекті статті 1 Першого протоколу до ЄКПЛ, оскільки так втручання здійснюється у визначений законом спосіб (зокрема в аспекті мобільного телефону ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на тимчасове вилучення засобів зв`язку), існує легітимна мета такого втручання пошук та фіксація даних, що можуть мати статус доказів у кримінальному провадженні, а спосіб і характер такого втручання є пропорційними легітимній меті втручання та не становлять надмірного тягаря (зокрема особа не позбавляється належного їй майна, але тимчасово обмежується у правах щодо нього на строк, регламентований для проведення вказаних вище процесуальних дій, після чого особа має право скористатися передбаченим законом механізмом скасування арешту та повернення майна згідно статті 174 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 та яке вилучене 16.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone XS Max» з ІМЕІ1 НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1