УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.12.2024 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.3 ст.286-1 КК України,

-якою продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 31 січня 2025 року включно,

Учасники судового провадження:

обвинувачений: ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання з 21 год. до 06.00 ранку.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 31 січня 2025 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою.

Стверджує, що клопотання прокурора не мало жодного доказу на обгрунтування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які прокурор вже вкотре переліковує у своїх клопотаннях майже за два роки.

Вважає, що враховуючі той факт, що органи поліції неодноразово перевіряли факт дотримання ним покладених судом обов`язків під час перебування під цілодобовим домашнім арештом, та жодних порушень не встановили, наявна можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання з 21 год. до 06.00 ранку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 000317 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В подальшому ухвалами слідчого судді обвинуваченому було також продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2023 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. У подальшому строк дії вказаного запобіжного заходу продовжено Березнегуватським районним судом Миколаївської області до 03.12.2024р.

30.11.2024р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду та впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , тому наразі запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом не видається за можливе, оскільки судовий розгляд продовжується.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 000317 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.246, ч.3 ст.286-1 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд, пославшись на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі: за ч.3 ст. 246 КК України від 3до 5 років, за ч.3 ст. 286-1 КК України від 5 до 10 років, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватись від суду.

Колегія суддів вважає, що враховуючи тяжкість злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_5 ,., його обізнаність щодо тяжкості покарання, яке може бути йому призначено судом в разі визнання його винним, наявні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також є вірним зазначене судом першої інстанції, що наявним є ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни останніми показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки не всі свідки ще допитані судом.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з забороною цілодобово не залишати місце проживання, про що просить апелянт, не є доцільним, оскільки інший запобіжний захід суттєво не вплине на існуючі ризики.

Отже, беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_5 обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, як того просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.12.2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: