Єдиний унікальний № 946/842/25
Провадження № 1-в/946/47/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у встановленні адміністративного нагляду

11 лютого 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді: Яковенка І.І.,

за участю: секретаря судового засідання Калєвої С.С.,

розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні подання начальника Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (далі Ізмаїльський РВП) про встановлення адміністративного нагляду відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей в силу ст.ст. 5, 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

учасники судового провадження: прокурор, представник Ізмаїльського РВП, особа, стосовно якої вирішується питання про встановлення адміністративного нагляду, ОСОБА_1 .

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Суть питання, що вирішується

1.Начальника Ізмаїльського РВП Герасименко В.О. звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду і обмеження по трьох пунктах відносно ОСОБА_1 , оскільки він після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, не зважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушує громадський порядок і права інших громадян, за місцем проживання характеризується негативно, підтримує стосунки з особами, раніше судимими, які ведуть антигромадський спосіб життя, схильний до скоєння злочинів і правопорушень, на попередження не реагує, методи профілактичного характеру позитивного результату не дають.

Встановлені судом обставини

2. ОСОБА_1 , прокурор та представник Ізмаїльського РВП у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

3.За матеріалами справи судом встановлені такі обставини.

4.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2021, ОСОБА_1 засуджений за вчинення 02.02.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 2 136,80 грн, і йому призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі та строк три роки, на підставі ст. 71 КК ОСОБА_1 з повністю невідбутого ним покарання у виді трьох років позбавлення волі за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2020 частково приєднано до покарання один місяць позбавлення волі, та визначено остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та один місяць (а.с. 13 15).

5.До матеріалів подання не долучена копія вироку від 22.09.2020, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості з`ясувати за вчинення крадіжки на яку саме суму і коли саме ОСОБА_1 був засуджений цим вироком.

6.20.02.2024 ОСОБА_1 звільнений з Державної установи «Одеської виправної колонії» на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси умовно-достроково на шість місяців та дев`ять днів.

7.В період з 24.07.2024 до 24.01.2025 ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, а також Ізмаїльським РВП, та на нього накладалися адміністративні стягнення: 05.08.2024 за вчинення 18.07.2024 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у виді штрафу (а.с. 17), 17.12.2024 за вчинення 23.11.2024 адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП у виді штрафу (а.с. 20), 30.01.2025 за вчинення 03.01.2025 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП у виді штрафу (а.с. 22), 24.01.2025 за вчинення 24.01.2025 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 175 КУпАП у виді штрафу (а.с. 24).

8.У зв`язку з вчиненням вищезазначених адміністративних правопорушень, ОСОБА_1 неодноразово письмово попереджався про те, що якщо він не припинить вести антигромадський спосіб життя, то відносно нього може бути встановлений адміністративний нагляд із застосуванням встановлених законом обмежень (а.с. 18, 21, 23, 25).

9.За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується негативно, як особа, яка зловживає алкогольними напоями, підтримує стосунки з особами раніше судимими, схильними до скоєння злочинів, заходи профілактичного характеру позитивно не сприймає (а.с. 27).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

10.Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання начальника Ізмаїльського РВП ГУНП не може бути задоволене з таких підстав.

11.Так, відповідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішувати питання, які виникають під час виконання вироків.

12.Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

13.Строки погашення судимості передбачені ст. 89 КК.

14.Зокрема, відповідно до п.п. 2-1, 8 ч. 1 ст. 89 КК, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання; особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

15.Відповідно до ч. 5 ст. 90 КК, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

16.За загальним правилом, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

17.Але відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

18.09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

19.Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян). Тільки в такому випадку дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення після набрання чинності вказаним Законом від 18.07.2024.

20.Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

21.Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2025 та у 2024 роках складає 3 028 грн, тоді як у 2021 2 270 грн.

22.Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 вироком від 10.06.2021 був засуджений за вчинення 02.02.2021 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 2 136,80 грн, тобто на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у 2021 році (менше ніж 2 270 грн), то відповідальність за вчинене ним діяння підпадає під ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна, а тому караність такого діяння законом усунена, у зв`язку з чим в силу ч. 1 ст. 5 КК на нього поширюється дія Закону від 18.07.2024 як на особу, яка відбула покарання, але має судимість.

23.У зв`язку з тим, що Законом від 18.07.2024 караність діяння, за яке ОСОБА_1 відбув покарання та має судимість, усунена, то він в силу ч. 1 ст. 5 КК вважається таким, що не судимий за вироком від 10.06.2021.

24.У зв`язку з тим, що до матеріалів подання не долучена копія вироку від 22.09.2020, суд позбавлений можливості з`ясувати за вчинення крадіжки на яку саме суму і коли саме ОСОБА_1 був засуджений цим вироком, і, як наслідок, позбавлений можливості з`ясувати чи має він судимість за цим вироком.

25.Отже, дослідженими матеріалами не доведено, що ОСОБА_1 на даний час має судимість, у зв`язку з чим у силу вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», відсутні підстави для встановлення адміністративного нагляду.

Керуючись ст. 158 КВК України, ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 №264/94-ВР, ст. 539 КПК України, суд

постановив:

1.Відмовити в задоволенні подання начальника Ізмаїльського РВП про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 .

2.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко