Провадження № 1-кп/185/590/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2024 року за № 0000459, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , який спливає 15 січня 2025 року, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 покладався на розсуд суду при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такий, як домашній арешт.

Частина 1 статті 181 КПК України вказує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення в тому числі корисливих злочинів, маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого нетяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до трьох років позбавлення волі, не має постійного місця роботи, не має постійного джерела прибутку, може ухилятися від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_3 , перебуваючи під загрозою застосування покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків та потерпілих, адже судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, потерпілі та свідки безпосередньо перед судом не допитані.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 наявний ризик вчинення нового кримінального правопорушення, заявлений прокурором, оскільки обвинувачений раніше судимий, і згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість. Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів, що підтверджує наявність цього ризику.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 має бути продовжений строком на два місяці.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 13 березня 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_3 до 15 березня 2025 року:

- не залишати місце проживання - квартиру АДРЕСА_2 цілодобово;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати по першому виклику до прокурора або суду на визначений час.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_3 домашнього арешту покласти на Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1