У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області матеріали справи за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді від участі у розгляді справи № 538/562/24 (номер провадження 1-кп/538/12/25), -

в с т а н о в и в:

В провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області під головуванням судді ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000035 від 12.10.2023 року за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Адвокат в своєму клопотанні про відвід судді від участі в розгляді справи № 538/526/24, провадження № 1-кп/538/12/25 посилається на те, що суддею ОСОБА_6 , протягом слухання даного кримінального провадження порушуються істотні права на захист обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з відхиленням клопотань заявлених під час розгляду справи, що, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справи.

Захисник ОСОБА_5 звертає увагу, що у відповідності, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (серед іншого, рішення у справі «Білуха проти України».

Захисник, робить висновок, що відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

На підставі викладеного захисник ОСОБА_5 посилаючись на необхідність уникнення конфліктної ситуації під час розгляду даної справи, забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справи, запобігання підриву авторитету судової влади, уникнення обставин, які б могли викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), суди повинні застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією, просить задовольнити дану заяву та відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду справи № 538/526/24, провадження № 1-кп/538/12/25.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_6 з підстав зазначених в заяві.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву свого захисника про відвід судді ОСОБА_6 та просив суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 , просив суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Особа, якій заявлено відвід повідомлена про дату та час судового розгляду належним чином в судове засідання не з`явилася.

Проаналізувавши наведені обставини, а також вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Захисник, звернувшись до суду із заявою про відвід судді, вказує про існування обставин, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для задоволення такої заяви.

Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

У ході вирішення питання про відвід суд виходить із того, що перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, наводиться у ч. 1 ст. 75 КПК.

Так, в КПК України підстави для відводу судді визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 75 КПК України, згідно яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а ч. 1 ст. 416 КПК України передбачено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_5 про відвід судді, які, на думку захисника, свідчать про упередженість або необ`єктивність судді ОСОБА_6 при розгляді справи, суд виходить з того, що сторона захисту в заяві про відвід судді фактичною заявляє про свою незгоду з процесуальними рішеннями судді, здійсненими у ході розгляду даної справи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені захисником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , у заяві про відвід судді ОСОБА_6 не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, заявником не наведено.

Суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), у пунктах 43 та 50 яких відповідно зазначено, що особиста безсторонність судді резюмується, поки не надано доказів протилежного.

Більше того, у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006, Суд зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі (а не у будь-якій іншій).

Крім того, захисником не наведено жодних об`єктивних доказів того, що суддя ОСОБА_6 може бути необ`єктивною, розглядаючи дану справу, приймаючи до уваги те, що у відповідності до рішення у справі «Фей проти Австралії» від 24.02.1993, п.п. 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984; «Миконенко та Мартенко проти України» від 10.12.2009, порушенням об`єктивного критерію визначено не абстрактні дії, не рішення в інших справах, а конкретна поведінка судді, певні фактори, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності, про що захисником в поданому клопотанні (заяві) про відвід судді заявлено без посилання на конкретні факти такої поведінки, тобто безпідставно та необґрунтовано.

Захисник ОСОБА_5 , посилаючись на Бангалорські принципи поведінки суддів, не навів жодних об`єктивних думок сторонніх спостерігачів у цій справі, у яких виникли або могли б виникнути сумніви у неупередженості судді, приймаючи до уваги те, що захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 кримінальному провадженню є не сторонніми спостерігачами, а учасниками судового провадження, які мають конкретний правовий статус у справі, визначений відповідно вимог КПК України, а тому їх позиція у справі ґрунтується на власному довільному тлумаченні норм національного та міжнародного законодавства.

Призначення та проведення судових засідань, витребування доказів, допуск учасників судового процесу, надання ними пояснень та заявлення клопотань, оцінка доказів є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі допущення порушень цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи захисника та його представника не є підставами для відводу судді в розумінні ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1,2, 7-29, 35, 75, 76, 80, 81,369-372 КПК суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді від участі у розгляді справи № 538/562/24 (номер провадження 1-кп/538/12/25) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1