Провадження №1-кс/333/3468/24
УХВАЛА

26 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , розглянувши у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0001824, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та додані матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді 25.12.2024 надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001824, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України про надання дозволу на проведення обшуку гаражу № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному кооперативі ФОП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_6 , зметою відшукання та вилучення мобільних телефонів, маски «Анонімус», ключів від кіоску (ательє потерпілого), золотого ланцюжка плетіння «бісмарк», довжиною приблизно 80-90 см, вагою приблизно 40 г та золотого кулону 585 проби в обрамлені з платини прямокутної форми з малюнком у виді стрілки виконаним з платини вагою приблизно 16 г, а також інших предметів, які мають доказову інформацію.

Посилається на те, що 11.12.2024 до відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_7 , в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 11.12.2024 в період часу з 16-00 до 17-00 год., знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комарова, поблизу б. 3 здійснила напад на потерпілого, а саме нанесла удар в голову та заволоділа золотим ланцюжком та грошовими коштами в сумі 3000 грн. Під час досудового розслідування був допитаний потерпілий ОСОБА_7 , який розповів про обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, а також зазначив, що в нього неприязні відносини з ОСОБА_8 , в ході конфлікту її чоловік ОСОБА_6 погрожував потерпілому. Також посилається на рапорт оперуповноваженого СКП про те, що в ході проведення оперативних заходів було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , який мешкає разом зі своєю дружиною та користується вказаним гаражем. Посилається на показання свідка, який зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_6 близько двох років зберігає автомобіль марки «KIA FORTE» д.н. НОМЕР_2 чорного кольору у вказаному гаражі.

Заслухавши слідчу, дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 234 КПК слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Надані слідчим докази не надають достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі.

Так, потерпілий в своїх показаннях не зазначає, що в нападниках він впізнав ОСОБА_6 , його показання про те, що з подружжям ОСОБА_9 в нього конфліктні відносини не дають підстав вважати, що ОСОБА_6 причетний до вчинення вказаного злочину.

Інших доказів щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 суду не надано.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що рапорт оперуповноваженого є неналежним доказом на підтвердження відповідних обставин, оскільки, відповідно до пункту 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року № 747, рапорт належить до внутрішніх документів МВС України.

КПК України для проведення обшуку житла або іншої власності вимагає наявності достатніх підстав вважати, що розшукувані предмети знаходяться там, та вмотивованої постанови суду на проведення такого обшуку. Така постанова суду оскарженню не підлягає. Кримінально-процесуального кодексу України вимагає від слідчого, який проводить обшук, вручити постанову суду про обшук особі або особам, які займають відповідне приміщення. У разі відмови добровільно видати розшукувані предмети слідчий проводить обшук або виїмку в примусовому порядку.

Між тим, невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським Судом з Прав Людини як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі Смирнов проти Росії від 07.06.2007р., де суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява № 42279/08, рішення від 11 червня 2015 року) .

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що зазначені в клопотанні підстави для проведення обшуку не є переконливими та достатніми для висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину. Застосування даної слідчої дії не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб, які не мають відношення до даного кримінального провадження.

Крім того слідча в мотивувальній частині клопотання зазначає прізвище ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , а в резолютивній частині клопотання просить провести обшук в автомобілі, яким користується ОСОБА_6 та який належить його дружині ОСОБА_10 , тобто має місце помилка у прізвищі особи до майна якого слідча просить надати дозвіл на проведення обшуку.

Крім того, 23.12.2024 року слідчим суддею Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 було розглянуто аналогічне клопотання подане слідчою СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , у задоволенні якого було відмовлено. Проте, через 2 дні іншій слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - ОСОБА_4 подає абсолютно ідентичне клопотання, з такими ж помилками в назві вулиці, де розміщується гараж. Участь в судовому засіданні в розгляді цього клопотання знову приймає слідча ОСОБА_3 , яка на запитання слідчого судді повідомила, що за час який минув з дня розгляду попереднього клопотання, інших доказів не зібрано.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Слідчий суддя звертає увагу, що у разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотаннястаршого слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0001824 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1