Справа № 274/9873/24 Провадження № 1-кп/0274/529/25
УХВАЛА

17.03.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

в ході судового розгляду у закритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2024 за № 0000982 щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в:

прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просили заборонити обвинуваченому залишати житло не цілодобово, а лише у певний період доби, зважаючи на те, що він бажає працевлаштуватися та продовжує навчатися.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На обґрунтування ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, тому з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує, а також те, що він офіційно непрацевлаштований, неодружений, утриманців немає, немає достатньо міцних соціальних зав`язків, не виключається можливість того, що він може переховуватися від суду. Також, обвинуваченому відоме місце проживання потерпілої та свідків, й він зможе на них незаконно впливати для зміни показань.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 17.01.2025 із забороною залишати місце проживання, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2025 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до 09.03.2025 включно

На теперішній час ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, неодружений, утриманців немає, його соціальні зав`язки в м. Бердичеві не є достатньо міцними, він продовжує обвинувачуватися у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Окрім того, зберігається ризик незаконного впливу обвинуваченим на потерпілу, з огляду на те, що він з нею знайомий та йому відоме місце її проживання.

Тож, з врахуванням тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , та міри покарання, що йому загрожує у випадку доведеності його вини, зважаючи на його особу, суд вважає доведеною наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям ризик - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на цей час неможливе.

Доводи сторони захисту про можливість обрання до обвинуваченого домашнього арешту із забороною залишати житло лише у певний період доби для продовження навчання та працевлаштування, суд не приймає до уваги, оскільки обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що він продовжує навчання на дистанційній формі. Також стороною захисту не доведено, що можливе працевлаштування обвинуваченого гарантуватиме належну його процесуальну поведінку та запобігання існуючим ризикам переховування від суду чи незаконного впливу на потерпілу.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що судовий розгляд в кримінальному провадженні продовжується, судом досліджена лише частина доказів, допитані свідки, допит потерпілої не проводився, а також зважаючи на те, що запобіжний захід буде відповідати характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, та позбавить його можливості переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу, суд вважає за доцільне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, поклавши на нього додаткові обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 181, 331, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 15 травня 2025 року включно із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком до 15 травня 2025 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1