Справа №127/1767/25
Провадження №1-кс/127/833/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 (лист від 25.12.2024 № 31-1169), -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою повідомленням (лист від 25.12.2024 № 31-1169).

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 подав заявувід 04.11.2024 про вчинення кримінального правопорушення до Офісу Президента України, яка прийнята та направлена для розгляду до Вінницької обласної прокуратури. Враховуючи, що відомості по вказаній заяві до ЄРДР не внесено, ОСОБА_4 просив зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру внести відомості по його заяві та призначити йому адвоката ОСОБА_5 або ОСОБА_6 на розгляд вказаної справи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2025 відкрито провадження у вказаній скарзі.

Ухвалою суду від 17.01.2025 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про призначення йому захисника, на підставі листа Верховного Суду № 025/02-24/678 від 24.04.2023, положень ст. 20 та 49 КПК України та ст. 14 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу».

Вказаною ухвалою також роз`яснено заявнику, що він не позбавлений права самостійного звернення до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для отримання необхідної правової допомоги.

Крім того, суд зазначає, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями заявника, надавався час для ознайомлення з матеріалами справи та час для залучення адвоката. Разом з тим, за час розгляду скарги, а саме з 17.01.2025 по 26.02.2025 заявник не скористався таким правом.

В судові засідання призначені на 13.02.2025, 19.02.2025 заявник не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В судове засідання призначене на 26.02.2025 заявник ОСОБА_4 не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно. Працівники установи «УВП № 1» повідомили, що ОСОБА_4 відмовився від участі у судовому засіданні, оскільки його повідомлено пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи. Разом з тим, відповідно до копії журналу вихідної кореспонденції Вінницького міського суду Вінницької повістку про виклик ОСОБА_4 в судове засідання отримано представником УВП № 1 21.02.2025, тобто судом виконано вимоги щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_4 про розгляд справи.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення поданої скарги, посилаючись на те, що заява ОСОБА_4 розглянута у встановлений законом строк та заявнику надано відповідь. Підстав для внесення відомостей заява не містять.

Відповідно до імперативних вимог ч. 3 ст. 306 КПК України участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

Разом з тим, заявник, будучи належно повідомленим, відмовився від участі у розгляді скарги та така процесуальна поведінка скаржника призводить до порушення розумних строків розгляду скарги, передбачених ч. 2 ст. 306 КПК України.

Суд звертає увагу на те, що вказана скарга перебуває у провадженні суду з 17.01.2025. За час розгляду скарги, заявник неодноразово повідомлявся про розгляд скарги, разом з тим, останній не з`являється на розгляд скарги та саме процесуальна поведінка скаржника унеможливлює розгляд справи за його участю.

Крім того, у разі неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого ч. 2 ст. 306 КПК України, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання особи, яка не бажає брати в ньому участь.

Слідчий суддя приймає до уваги положення ст. 7 КПК України, де вказано, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг, скаржник, звертаючись до слідчого судді повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення заявника про розгляд справи, його неявку, а також відсутність підстав для повернення скарги, закриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 304 та ч. 2 ст. 305 КПК України, в даному випадку прийняття іншого рішення, крім зазначених у частині першій ст. 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду), суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, а також поведінку скаржника, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги та вислухавши прокурора, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_4 подав заявупро вчинення кримінального правопорушення до Офісу Президента України, яка прийнята та направлена для розгляду до Вінницької обласної прокуратури.

У заяві (повідомленні ) ОСОБА_4 просить відкрити кримінальні та дисциплінарні провадження відносно слідчих ДБР, прокурорів, які на його думку, порушують вимоги КПК України та його права. Зокрема, ОСОБА_4 зазначає, що останніми не виконуються ухвали судів різних інстанцій щодо внесення відомостей за його заявами. Також у заяві ОСОБА_4 вказує, що відомості про вчинення вказаними особами правопорушень йому стало відомо від третіх осіб.

Листом за №31-1169 вих.-24 31-1232-16 від 25.12.2024 за підписом начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_7 , було повідомлено заявника, що відомості по його заяві не внесені в ЄРДР, оскільки заява не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, надано відповідь щодо зазначених в заяві ухвал суду, які на думку заявника не виконані. Зокрема у листі детально описано ухвали судів за якими зареєстровані кримінальні провадження, їх номери, орган який проводить досудове розслідування та стан провадження по ним.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

У своїй заяві (дата подачі відсутня) ОСОБА_4 просить відкрити кримінальні та дисциплінарні провадження відносно слідчих ДБР, прокурорів, які на його думку, порушують вимоги КПК України та його права, оскільки не вносять відомості до ЄРДР по його заявам, однак зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак складу злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Крім того, перевіркою Вінницької обласної прокуратури вказаний факт спростовано.

Незважаючи на те, що заявник вважає заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження щодо прокурора здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів та заявник не позбавлений можливості звернення до вказаної комісії.

Відповідно до ЗУ «Про ДБР» дисциплінарне провадження щодо його працівників та накладення дисциплінарного стягнення накладається директором відповідного територіального управління за рішенням Дисциплінарної комісії ДБР, яке виноситься на підставі службового розслідування, що проводиться підрозділом внутрішнього контролю, до якого заявник має право звернутись самостійно з скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомленні про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що внесення відомостей про злочин до ЄРДР по заяві, в якій відсутні ознаки складу злочину є недопустимим, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 (лист від 25.12.2024 № 31-1169)- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя