Єдиний унікальний номер 341/284/25
Номер провадження 1-кп/341/110/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 23.01.2025 № 0000014 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, одружений, на військовому обліку не перебуває, не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

Наприкінці грудня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням та судом не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. В. Стуса в м. Бурштин знайшов біля смітника предмет, зовні схожий на корпус гранати з маркуванням РГН 254-176-87, а також предмет, ззовні схожий на запал від ручної гранати з маркуванням УДЗ С-20-91.

При цьому розуміючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами та вибуховими пристроями, за незаконне поводження з якими передбачена кримінальна відповідальність, ОСОБА_3 , не маючи дозволу на право зберігання і носіння вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, діючи у порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, зі змінами і доповненнями, будучи обізнаним про те, що за незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями передбачена кримінальна відповідальність, бажаючи незаконно володіти і користуватись знайденими вибуховими пристроями та боєприпасами, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, привласнив їх та переніс до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , де й незаконно зберігав до 23.01.2025.

У вказаний день, 23.01.2025, близько 16-00 годин, працівники відділення поліції № 3 (м. Галич), реагуючи на виклик невстановленої під час досудового розслідування особи про ведення аморального способу життя мешканцем квартири АДРЕСА_2 , за якою зареєстрований та проживає ОСОБА_3 , виявили та вилучили під час огляду вказаного помешкання предмет, зовні схожий на корпус гранати з маркуванням РГН 254-176-87, а також предмет ззовні схожий на запал від ручної гранати з маркуванням УДЗ С-20-91.

Згідно з висновком експерта надані на дослідження предмети є: однією ручною осколковою гранатою РГН без запалу та одним запалом УДЗ нового зразка до ручної осколкової гранати РГН (РГО), які є частинами одного пристрою ручної осколкової гранати РГН, поєднуються конструктивно між собою, утворюючи при цьому одну ручну придатну для здійснення вибуху осколкову гранату РГН, що відноситься і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину за вищезазначеними обставинами, щиро розкаявся, не заперечував проти зібраних по справі доказів, просив їх не досліджувати та розглядати справу згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Оцінивши у сукупності показання обвинуваченого, відомості, що характеризують його як особу, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-злочину та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; одружений; має вищу освіту; є пенсіонером; має постійне місце реєстрації та проживання, де скарг на нього не надходило. Інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

З огляду на вищевикладене, ураховуючи, що обвинувачений визнав свою провину; щиро розкаявся; відсутні фактори ризику вчинення повторного правопорушення, а також обставини, що обтяжують йому покарання, суд вважає, що наведене характеризує обвинуваченого як особу, якій можливо призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з покладанням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. При цьому суд звертає увагу, що застосування ст. 75 КК України входить до дискреційних повноважень суду, на чому наголошено Верховним Судом в ухвалі від 01.02.2018.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд не знайшов обставин справи або даних про особу ОСОБА_3 , які б визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, тобто не знайшов підстав для застосування статті 69 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 31.03.2025, який вважається закінченим.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376 КПК України, ст. 263 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України встановити відносно ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, частини 1, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

-пунктом 2 частини 3, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 5173 (п`ять тисяч сто сімдесят три) гривні 35 копійок.

Речові докази: предмет ззовні схожий на корпус гранати з маркуванням РГН 254-176-87; предмет, ззовні схожий на запал з маркуванням УДЗ С-20-91, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області-знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5