Провадження № 1-в/761/410/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від покарання та його відбування у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 23.04.2024 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та його відбування у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», у зв`язку з чим ОСОБА_2 просив закрити кримінальне провадження через втрату чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та звільнити його від покарання, призначеного вироком від 23.04.2024.

Суддя, дослідивши клопотання засудженого ОСОБА_2 , лист начальника відділу ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 від 24.10.2024 № 23407 дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, зокрема, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 13 частини першої статті 537 КПК.

У силу ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України установами виконання покарань у виді позбавлення волі є виправні колонії.

Відповідно до листа начальника відділу ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 від 24.10.2024 № 23407 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 23.04.2024 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років ОСОБА_2 29.08.2024 направлений до ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» для відбування покарання.

Наведена обставина у сукупністю з викладеним вище приводить до висновку, що вирішення клопотання не віднесено до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, внаслідок чого має бути повернуто його ініціатору для звернення до суду за місцем виконання вироку. Зазначене унеможливлює розгляд клопотання засудженого по суті висунутих вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суддя

у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від покарання та його відбування у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, повернути заявнику для звернення до належного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1