Провадження № 1-кп/646/1233/2024
У Х В А Л А

іменем України

18.12.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006447 від 21.08.2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дермань Рівненської області, громадянина України, освіта професійна-технічна, військовослужбовця, неодруженого, Учасника бойових дій, судимого 16.08.2023 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 5 ст. 407 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.06.2024 року із застосуванням ст. 88-1 КК України звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006447 від 21.08.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Під час судового розгляду обвинуваченим заявлено клопотання про відмову від захисника ОСОБА_4 , який був призначений Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Клопотання обґрунтоване тим, що захисник адвокат ОСОБА_4 неналежним чином виконує його захист. Підтвердив, що захисник ОСОБА_4 приїздив до нього до слідчого ізолятора, приймав участь у ознайомленні його з матеріалами кримінального провадження.

Захисник в судовому засіданні вказав, що належним чином виконував свої обов`язки щодо здійснення захисту обвинуваченого, жодних зауважень щодо розбіжності позиції обвинувачений під час судового розгляду не висловлював. Він приїздив до слідчого ізолятора, де узгоджував спільну позицію із обвинуваченим, а також приймав участь при ознайомленні з матеріалами провадження обвинуваченого.

Прокурор вважав, що заявлене обвинуваченим клопотання є безпідставним, у зв`язку з чим просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши заявлене клопотання, думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Обвинувачений має безумовне право на захист, яке, зокрема, полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника (ч. 1 ст. 20 КПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Питання забезпечення ефективного захисту у кримінальному провадженні висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні.

Так, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною, зокрема, у справі «Мефтах та інші проти Франції» від 26.07.2002 року суд вказав, що право кожного обвинуваченого використовувати правову допомогу захисника, обраного на власний розсуд, не є абсолютним і може бути обмежено за наявності відповідних підстав в інтересах правосуддя.

Також у справі «Круасан проти Німеччини» від 25.09.1992 року Європейський суд з прав людини відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого. У цьому ж рішенні суд наголошує, що ст. 6 п. 3 (с) Конвенції визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно. Призначаючи такого адвоката, національні суди повинні, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого, однак вони можуть це обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають.

Отже, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях розглядає право вибору адвоката як неабсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення правосуддя.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження, а також на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Реалізація права на заміну захисника та відповідна процедура визначена ст. 54 КПК України, частинами 1 та 3 яких, зокрема, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

З урахуванням обставин даної справи, суд доходить висновку, що залучення, згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, адвоката ОСОБА_4 для здійснення захисту обвинуваченого, є об`єктивно виправданим.

Таке залучення захисника жодним чином не обмежує та не порушує право обвинуваченого на залучення інших обраних ним захисників, натомість покликане забезпечити ефективний захист обвинуваченого у кримінальному провадженні, обставини якого вимагають постійної участі захисника. Також, залучення захисника дозволить уникнути випадків затягування розгляду справи.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що посилання обвинуваченого на неефективність захисту з боку захисника ОСОБА_4 на даний час не знаходять свого підтвердження.

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено очевидних обставин неспроможності залученого за призначенням захисника ОСОБА_4 у належному захисті ОСОБА_5 , як і не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, який регулює право на захист.

Як зазначив під час судового розгляду обвинувачений, захисник ОСОБА_4 приїздив до нього у слідчий ізолятор.

Також, суд звертає увагу, що захисник ОСОБА_4 активно допомагає обвинуваченому, у всьому підтримує його позицію та висловлює свою думку з приводу обставин справи на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , тобто не висловлював своєї позиції на погіршення становища підзахисного і не діяв всупереч його волі, що є безумовним обов`язком захисника, визначеним положеннями ст. 47 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про відмову від захисника ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 49, 52, 54 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову від захисника - адвоката ОСОБА_4 та його заміну іншим захисником з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя