Справа № 364/28/25
Провадження № 1-кп/364/25/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченог ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області за обвинувальним актом об`єднане кримінальне провадження, внесене 19.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273, відносно обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Логвин Володарського району Київської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, невійськовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162, частиною першою статті 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 в ніч з 18.12.2024 на 19.12.2024, в темну пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно і протиправно, без згоди потерпілої ОСОБА_5 , всупереч положенням статті 30 Конституції України, згідно з якими кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, переконавшись в тому, що ніхто із сторонніх осіб його не бачить, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, шляхом пошкодження скла у металопластикових дверях, незаконно проник до літньої кухні, яка знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_4 в кінці жовтня 2024 року, точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, на присадибній ділянці за місцем свого проживання, а саме: по АДРЕСА_1 , виявив дикорослі рослини коноплі та розуміючи, що вони є нарковмісними, переслідуючи мету незаконного придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав ці рослини, чим незаконно придбав наркотичний засіб та рослини, обіг якого обмежено, - канабіс.

У подальшому ОСОБА_4 зазначений наркотичний засіб та рослини, обіг якого обмежено, переніс до погрібного приміщення за місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати для подальшого власного вживання без мети збуту.

20.12.2024 у ході проведеного огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 , з письмової згоди останнього, у погрібному приміщенні, яке розташоване на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції Відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області) виявлено та вилучено наркотичний засіб та рослини, обіг якого обмежено, - канабіс, загальною масою 286,88 г.

Допитаний у судовому засіданні 28.01.2025 обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 162, частиною першою статті 309 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що, дійсно, в ніч з 18 на 19 грудня хотів проникнути до хати потерпілої ОСОБА_5 , але хата була зачинена. Тоді він вирішив проникнути у літню кухню, розбив вікно. Там він випив вино, оскільки після алкоголю йому стає легше, і заснув. А ранком його розбудила поліція.

Щодо наркотичних засобів, то, дійсно, до нього приїхали поліція, він вказав, що має наркотичні рослини в погребі, адже інколи вживає - курить «траву».

Потерпілу ОСОБА_5 він знає, вона є власниця того домоволодіння, до кухні якого він проник, щоб випити вина.

Також обвинувачений просив суд суворо не карати, висновки для себе зробив, більше такого не повториться. Шкодує, що завдав шкоди потерпілій, зобов`язується відшкодувати протягом тижня витрати на скло, як вона йому повідомила, це коштувало 1 500 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, громадянка України, пенсіонерка, зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у судовому засіданні 28.01.2025 повідомила, що названого дня вони з чоловіком прокинулись десь о 6 год. Чоловік побачив у літній кухні розбите скло, покликав її. Разом вони зайшли у кухню, побачили, що там на лежанці спить обвинувачений, викликали поліцію. Він заходив до них через город із сокирою. За склопакет заплатила 1 500 грн., дала обвинуваченому місяць на сплату. Розуміє, що у разі несплати вона може звернутись до суду за стягненням відшкодування в порядку цивільного судочинства.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні показання, приходить до висновку, що ці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності та щирості його позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ним обставини в апеляційному порядку, заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, а саме:

- незаконного проникнення до іншого володіння особи і кваліфікує такі дії за частиною першою статті 162 КК України;

- незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту і кваліфікує такі дії за частиною першою статті 309 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67, 70 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами), правовими позиціями Верховного Суду.

Так, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виходячи з принципів справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 127/16102/23).

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з долученими прокурором доказами, судом встановлено, що він є громадянином України, народився 03.02.1975 у селі Логвин Володарського району Київської області (а.п. 36), зареєстрований і фактично проживає у цьому селі (а.п. 37), за місцем проживання характеризується незадовільно, компрометуючих даних до старостинського округу не надходило, на тепер не працює (а.п. 43), на військовому обліку не перебуває (а.п. 45); раніше мав судимість, яка за станом на тепер погашена (а.п. 38-40), що анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і призначення покарання (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 127/16102/23).

До обставин, як відповідно до статті 67 КК України обтяжують обвинуваченому покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (пункт 6 частини першої статті 67 КК України).

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, про що зазначено в обвинувальному акті та прокурором у судовому засіданні, а також підтверджується наданими обвинуваченим в суді показаннями, ставленням до вчиненого, зобов`язанням відшкодування у найближчий час завдану потерпілій шкоду.

Складення досудової доповіді щодо обвинуваченого не доручалося, зважаючи на розгляд кримінального провадження в порядку статті 381 КПК України (ухвала суду від 10.01.2025, а.п. 15-16).

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вчинення ним двох кримінальних проступків за визначенням статті 12 КК України, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставини, бере до уваги особу винного, який хоча й був судимий, проте за станом на тепер судимість погашена, відтак припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання (постанова Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 739/1140/18 тощо), а також визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, каяття у вчиненому, намір відшкодувати скоріше потерпілій завдану шкоду, стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення.

З огляду на це та враховуючи позицію прокурора, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 162 КК України покарання у виді обмеження волі у межах санкції, передбаченої названою статтею, та за частиною першою статті 309 КК України також у виді обмеження волі у межах санкції цієї статті, на строк, ближчий до нижньої межі, із застосуванням положень статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та звільнення його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням іспитового строку з урахуванням особи обвинуваченого, поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначення обвинуваченому інших видів покарання (штрафу та/або виправних робіт) суд вважає недоцільним через відсутність в обвинуваченого постійних місця роботи і джерел доходу.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду без поважних причин, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Кримінальним правопорушенням завдано потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням скла у літній кухні та необхідністю оплати нового склопакету. Проте доказів на підтвердження розміру цієї шкоди потерпілою суду не надавалися; цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України згідно з поданими прокурором доказами на їх підтвердження (а.п. 46-53).

Керуючись частиною першою статті 162, частиною першою статті 309 КК України, статтями 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі частини першої статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь держави процесуальні витрати за проведення: судово-дактилоскопічної експертизи - у розмірі 1 989,75 грн.; експертизи матеріалів, речовин та виробів - у розмірі 2 387,70 грн.; загалом - 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 45 (сорок п`ять) коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 19.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273, а саме:

- сокиру, поміщено до спецпакету № 7301786, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів при ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

- сліди папілярних ліній та дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_4 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- наркотичний засіб та рослини, обіг яких обмежено, - канабіс, загальною масою 286,88 г, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Копії цього вироку негайно після проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1