Дата документу 26.03.2025
Справа № 334/2128/25
Провадження № 1-кп/334/491/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у залі судових засідань клопотання прокурора окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0005852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 до Ленінського районного суду від прокурора окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0005852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалося встановити особу, яка вчинила вказаний злочин. Враховуючи, що на теперішній час минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з моменту скоєння злочину пройшло більше десяти років, прокурор просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 24.09.2016 року було внесено відомості до ЄРДР, та зареєстроване кримінальне провадження № 0005852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування було лише допитано потерпілу, та свідків після чого жодної слідчої чи процесуальної дії, спрямованої на встановлення особи (осіб), що вчинили кримінальне правопорушення, в справі вчинено не було, тобто слідчий не вжив всіх можливих заходів для встановлення обставин злочину.

В даному випадку злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня його вчинення, згідно ст.49 КК України, становить п`ять років, що свідчить про те, що формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає зокрема в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність же (ст. 25 КПК України) передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування. Тобто, фактично, починаючи з 2016 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Відтак, в задоволенні клопотання належить відмовити.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що закриттю провадження по нерозкритому злочину заважає і та обставина, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності зумовлюються тяжкістю кримінального правопорушення, і в ситуації з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, у разі встановлення особи (осіб), що його вчинила, не виключена зміна кваліфікації на більш тяжкий злочин (наприклад у разі вчинення цього злочину організованою групою), що виключає закінчення строків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0005852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1