Провадження № 1-кп/932/703/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000393 від 10.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, неодруженого, який не має неповнолітніх дітей на утриманні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 10.10.2024 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався строком на 30 та 90 діб, а останній раз Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3891-IX від 23.07.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 09 листопада 2024 року).

Так, в період дії воєнного стану в Україні, 10.10.2024, приблизно о 13.00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився поблизу магазина «Фрукти», який розташований за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Степана Бандери (колишня назва Леваневського), 19/38, де побачив велосипед «Formula», який знаходився біля входу до вищевказаного магазину. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 10.10.2024, приблизно о 13.00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, підійшов до велосипеду «Formula», який знаходився біля входу до магазину «Фрукти», розташованого за адресою: Донецька обл., Краматорський р-н., м. Костянтинівка, вул. Степана Бандери (колишня назва Леваневського), 19/38, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, викрав велосипед «Formula», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 4699,67 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

25 жовтня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Відповідно до зазначеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.Під час судового провадження зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро покаятися.

Враховуючи викладене, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з визначенням обвинуваченому ОСОБА_5 іспитового строку з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання. Окрім того, у судовому засіданні прокурор долучила письмову згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості, у яких він зазначив, що згоден із укладенням угоди про визнання винуватості, а також погодився із узгодженим сторонами кримінального провадження покараннм.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що він розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вину визнає, йому зрозумілі умови, необхідні для вирішення питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості згоден, угоду підтримав та просив її затвердити.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Прокурор у підготовчому судовому засіданні долучила письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_7 просив суд розглядати угоду про визнання винуватості за його відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Частиною 4 ст. 469 КПК України також передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Свою винуватість у вчиненні кримінального провадження в суді визнав беззастережно та щиро розкаявся.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення та вид покарання. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд встановив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Отже, дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 . Тому, підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, які передбачені ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує письмову згоду потерпілого ОСОБА_8 , який надав свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості та погодився із узгодженим сторонами кримінального провадження покаранням.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, з визначенням обвинуваченому ОСОБА_5 іспитового строку із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючисьст.100, 124, 314, 370, 374, 469, 473-475, ч.15 ст.615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.10.2024, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000393 від 10.10.2024.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Велосипед «Formula», який відповідно до розписки від 11.10.2024 було передано на особисте зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати йому повернутим.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники мають право на отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1