Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/27/2025 Справа № 641/1886/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м.Харків

слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

слідчого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, який працює у ТОВ «Охорона і безпека плюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий послався на те, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000373 від 06.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом того, що 05.03.2024 до ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт, про те, що на території Слобідського району м. Харкова, користувач з нікнеймом " ОСОБА_7 " на сайті "ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_4 збуває бойові набої калібру 7,62х25 мм. та вогнепальну зброю, з використанням послуг компанії з експрес доставки "Нова пошта". Процесуальне керівництво здійснюється Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова. Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування-день, час і місце, але не пізніше 05.03.2024 та при невстановлених обставинах, незаконно придбав пістолетні патрони калібру 7,62х25 ТТ у невстановленій кількості, які є боєприпасами, придатними для стрільби, після чого переніс їх до невстановленого місця, де почав незаконно зберігати. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи в супереч наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, не маючи передбаченим законом дозволу на носіння, зберігання, придбання боєприпасів та їх збут, 05.03.2024 розмістив оголошення на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3», попередньо створивши особистий кабінет, зареєструвавшись під нікнейном (псевдонімом) « ОСОБА_8 », стосовно продажу пістолетних патронів калібру 7,62х25 ТТ, які раніше придбав та незаконно зберігав з метою збуту. Після цього, ОСОБА_4 , 21.03.2024 у відповідь на раніше розміщене ним оголошення отримав повідомлення в особистий кабінет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_9 щодо придбання останнім 100 пістолетних патронів калібру 7,62х25. Після обговорення умов та досягнення домовленості з ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут бойових припасів, 25.03.2024 отримав від останнього грошові кошти в сумі 9550,00 грн., на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_4 в АТ «ПриватБанк» в рахунок оплати за раніше обумовлений збут йому вищезазначених боєприпасів в кількості 100 одиниць. В подальшому, 26.03.2024 об 11:13 год., ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на носіння та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_9 , прибув до приміщення відділення № 12 ТОВ «НОВА ПОШТА» за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 1, таким чином незаконно переніс раніше придбані 100 пістолетних патронів калібру 7,62х25 ТТ, та користуючись послугами вказаної організації, здійснив відправлення 100 пістолетних патронів калібру 7,62х25 ТТ на ім`я ОСОБА_9 за ТТН № 0327 до відділення № 1 ТОВ «НОВА ПОШТА», що розташоване за адресою: м. Харків, вулиця Польова, 67, тим самим незаконного збув ОСОБА_9 100 пістолетних патронів калібру 7,62х25 ТТ, які згідно висновку експерта відносяться до боєприпасів придатних для стрільби, отримавши за це грошові кошти в сумі 9550,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування-день, час і місце, але не пізніше 18.06.2024 при невстановлених обставинах, незаконно придбав нестандартну нарізну вогнепальну зброю калібру 5,3 мм. під патрон калібру .22LR, яка є бойовою нарізною вогнепальною зброєю, придатною для здійснення пострілів, із внесенням змін у конструкцію саморобним способом, після чого переніс їх до невстановленого місця, де почав незаконно зберігати.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи в супереч наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, не маючи передбаченим законом дозволу на носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, 18.06.2024 року в особистому листуванні з ОСОБА_9 у чаті форуму сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3», де був зареєстрований під нікнеймом (псевдонімом) « ОСОБА_8 » та здійснював незаконний збут боєприпасів, запропонував придбати унього нестандартну нарізну вогнепальну зброю - револьвер під патрон калібру .22LR та набої до нього в кількості 19 одиниць, які раніше придбав та незаконно зберігав з метою збуту. Після обговорення умов та досягнення домовленості з ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_4 20.06.2024 отримав від останнього грошові кошти в сумі 13070,00 грн. на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_4 в АТ «ПриватБанк» в рахунок оплати за раніше обумовлений збут йому вищезазначеної вогнепальної зброї та бойових припасів. В подальшому, 20.06.2024 об 18:44 год., ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_9 , прибув до приміщення відділення № 6 ТОВ «НОВА ПОШТА» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, таким чином незаконно переніс раніше придбані револьвер під патрон калібру .22LR та 19 пістолетних патронів калібру 7,62х25 ТТ, та користуючись послугами вказаної організації, здійснив відправлення нестандартної нарізної вогнепальної зброї калібру 5,3 мм під патрон калібру .22LR та набоїв до нього у кількості 19 шт. калібру 5,6 мм (.22LR) на ім`я ОСОБА_9 за ТТН № 7346 до відділення №1 ТОВ «НОВА ПОШТА», що розташоване за адресою: м. Харків, вулиця Польова, 67, тим самим незаконного збув ОСОБА_9 нестандартну нарізну вогнепальну зброю калібру 5,3 мм. під патрон калібру .22LR та набої до нього у кількості 19 шт. калібру 5,6 мм (.22LR), які згідно висновку експерта є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, придатною для проведення пострілів та бойовими припасами відповідно, отримавши за це грошові кошти в сумі 13070,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, носінні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

07.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування зібрані докази, які вказують на вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме його причетність підтверджується: протоколами обшуків від 15.10.2024, висновками експертиз за № СЕ-19/121-24/9211-БЛ від 08.04.2024 року та № СЕ-19/121-24/17936-БЛ від 28.06.2024, та іншими доказами, які маються в матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання, а саме: ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме: підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності; перебуваючи не під вартою ОСОБА_4 матиме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі громадської безпеки у сфері незаконного обігу зборої та бойових припасів. На думку слідчого запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів з визначенням розміру застави.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів працездатних осіб. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою зазначив, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати відносно підозрюваного більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 133, пункту 9 частини другої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами частини п`ятої статті 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення-злочини, передбачені частиною першою статті 286 КК України. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол огляду оголошення від 12.03.2024, протоколи обшуків від 15.10.2024, висновки експертиз за № СЕ-19/121-24/9211-БЛ від 08.04.2024 року та № СЕ-19/121-24/17936-БЛ від 28.06.2024, протоколом огляду речового доказу від 22.07.2024 та інші докази, зібрані у кримінальному провадженні, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною першою статті 263 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор та слідчий в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

З`ясовуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, окрім зазначеного ризику, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наслідки правопорушення, що вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь обґрунтованості такої підозри, процесуальну поведінку підозрюваного, а також дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштований, одружений, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваного.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України, згідно із якими домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На переконання слідчого судді, необхідність тримання підозрюваного під вартою є необґрунтованою з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, стійки соціальні зв?язки.

Водночас, суд бере до уваги ту обставину, що стороною прокурор та слідчим не було доведено неможливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування.

На цей час судом не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити частково, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за місцем реєстрації останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Слобідського окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1. не залишати своє місце мешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щоденно за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу повітряної тривоги.

2. прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді за викликом за першою вимогою.

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. здати для зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон при його наявності.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області - за місцем проживання підозрюваного.

Під час здійснення контролю з приводу виконання ухвали суду, працівники Національної поліції мають право з`являтися за місцем проживання підозрюваного, а також вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 08 березня 2025 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст оголошено 10.01.2025 о 14:00 год.

Слідчий суддя- ОСОБА_1