Справа № 638/1799/25
Провадження № 1-кс/638/556/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого СВ ХРУП №3ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000213 від 31.01.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 03.02.2022 року відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт до Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 307 ч.2 ст. 310 КК України,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 31.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2025 до Харківського РУП№3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 30.01.2025 у нічний час доби на відкритій ділянці місцевості розташованої біля будинку №191 по вул. Клочківській у м. Харкові, невстановлена особа здійснила замах на умисне вбивство гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в наслідок чого останнього було доставлено до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, яке розташоване за адресою: м. Харків, пров. Балакірєва, буд. 3А з тілесними ушкодженнями.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 і бажаючи їх настання, використовуючи малозначний привід у вигляді неприязного відношення, діючи умисно, протиправно, використовуючи фактор раптовості, знаходячись у положенні стоячи навпроти ОСОБА_9 , тримаючи у лівій руці ніж із замахом зненацька, наніс один удар в праву щоку ОСОБА_9 від якого останній відступив назад, та почав відбиватись.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 відповідно до виписки з медичної карти № 2327 стаціонарного хворого з комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" від 21.01.2025, спричинені наступні тілесні ушкодження: різані рани м`яких тканин правої половини обличчя.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

31.01.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України.

31.01.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної (обґрунтованої) підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення (злочину), тобто виправдовують необхідність дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколами оглядів місця події, протоколами допитів свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, повідомленням про підозру, інформаційною довідкою щодо стану здоров`я потерпілого, іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчинені злочину в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваного ОСОБА_5 судового рішення.

Ризик, передбачений п.2,4 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , з метою укриття чи ведення в оману орган досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, чи будь якими діями перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки досудове слідство ще триває, та певні обставини ще встановлюються.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілого, на свідків, експерта у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, експерта змінити свої покази.

Таким чином, фактичні обставини справи, особистість підозрюваного, характер висунутої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

У разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, застави, або поруки ОСОБА_5 може впливати на свідків, покинути відомі слідству його можливі місця перебування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, внаслідок чого прокурор, слідчий не зможе фактично контролювати його виконання;

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 03.02.2022 відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт до Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 307 ч.2 ст. 310 КК України.

При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я підозрюваного. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлено, що слідчим відділом ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000213 від 31.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000213 від 31.01.2025 року вбачається, що 30.01.2025 року до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 30.10.2025 року у нічний час доби на відкритій ділянці місцевості розташованої біля будинку №191 по вул. Клочківській у м. Харкові, невстановлена особа здійснила замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого останнього було доставлено до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, яке розташоване за адресою: м. Харків, пров. Балакірєва, буд. 3А з тілесними ушкодженнями.

31.01.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України.

31.01.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

01.02.2025 року ОСОБА_5 отримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025 року; протоколом допиту потерпілого від 31.01.2025 року, медичною документацію потерпілого, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.01.2025 року; повідомленням про підозру від 31.01.2025 року; протоколом допиту підозрюваного від 31.01.2025 року; протоколами допиту свідків від 31.01.2025 року.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя також враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, останній може зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень (зокрема будучи військовослужбовцем, може самовільно залишити військову частину тощо), а тому слідчий суддя вважає встановленими ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 03.02.2022 відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт до Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 307 ч.2 ст. 310 КК України.

Доказів перебування у ОСОБА_5 на утриманні осіб матеріали клопотання не містять та стороною захисту до суду не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку слідчий суддя приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків та прийнятих рішень у справі.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється; враховуючи особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Водночас на підставі п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 13 години 50 хвилин 31 березня 2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 31 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя