ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05 березня 2025 року місто Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду у кримінальному проваджені № 0003524 від 16.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави, посилаючись на достатніх підстав вважати, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтувала тим, що в даному випадку будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належне виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та запобігти наступним ризикам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик переховування ОСОБА_6 від суду обґрунтовується тим, що він, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, та карається позбавленням волі до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду (п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України). Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 прокурор зазначає те, що цей обвинувачений ніде не працює, офіційно не одружений, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування, а також міцних соціальних зв`язків. Враховуючи ці обставини і тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , на думку прокурора, продовжує існувати реальний ризик залишення обвинуваченим місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Також прокурор вказує на продовження існування ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та свідків. На думку прокурора, даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, що суттєво перешкодить судовому розгляду справи в розумні строки. Крім того, продовжує існувати ризик, що ОСОБА_6 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик, як стверджує прокурор, є реальним з огляду на те, що наразі ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення зазначеного клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

У КПК України встановлені випадки і процедура позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього в силу статусу обов`язків, а також з метою вжиття превентивних заходів, про які вказано у статті ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

У КПК України встановлені випадки і процедура позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього в силу статусу обов`язків, а також з метою вжиття превентивних заходів, про які вказано у статті ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я особи, покарання за який передбачено у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_6 ніде не працює, офіційно не одружений, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування, а також міцних соціальних зв`язків.

До того ж, усвідомлюючи покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання судом винуватим, наразі продовжує існувати ризик переховування цього обвинуваченого від суду.

Також продовжує існувати ризик, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, що суттєво перешкодить судовому розгляду справи в розумні строки.

Крім того, слід зауважити, що оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, на переконання суду ризик вчинення цим обвинуваченим іншого кримінального правопорушення також продовжує існувати.

Оцінюючи вищенаведені обставини в сукупності, з огляду і на те, що в даний час обвинувачений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, колегія суддів приходить до висновку, що ризики можливого, ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, впливу на потерпілого та свідків під час судового розгляду даного кримінального провадження та ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, є доведеними та продовжують існувати, а тому клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України.

Оскільки, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора пропродовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 03 травня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_9

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3