ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2467/24
Провадження №1-кс/477/1368/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

18 грудня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчої СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000537 від 19 вересня 2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області та фактично проживає в АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15, пунктом 1 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 185, частиною другою статті 194 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2024 року слідча СВ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000537 від 19 вересня 2024 року строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 19 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, пунктом 1 частини другої статті 115, частиною другою статті 194, частиною четвертою статті 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства та суспільних норм моралі вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи а також проти власності за які 20 вересня 2024 року йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який було продовжено ухвалою слідчого судді від 15 листопада 2024 року до 20 грудня 2024 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 20 грудня 2024 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи, а саме отримати висновки експерта за призначеними у цьому кримінальному провадженні експертизами, після чого здійснити аналіз отриманої в результаті вказаних слідчих дій інформації, скласти та повідомити про підозру у остаточній редакції; скласти та погодити обвинувальний акт.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідча ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою.

Наявність указаних ризиків слідчою обґрунтовується тим, що на даний час продовжує існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 повністю підтримав подане клопотання слідчої ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 та просив його задовольнити; указував про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000537 від 19 вересня 2024 року за частиною другою статті 15, пунктом 2 частини другої статті 115, частиною другою статті 194, частиною четвертою статті 185 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 14 листопада 2024 року.

Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч вимог законодавства та суспільних норм моралі, 19 вересня 2024 року близько 20:00, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння за місцем мешкання свої батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , де разом з останніми, а також своєю співмешканкою ОСОБА_10 і спільним знайомим ОСОБА_11 вечеряли у приміщенні літньої кухні.

Під час вечері, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно почав образливо висловлюватися на адресу свого батька ОСОБА_8 та провокувати останнього на конфлікт. У подальшому, під час зазначеного конфлікту зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішив вчинити протиправні дії, направлені на позбавлення життя своїх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому, прямо повідомивши останнім про свій намір.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , вийшов з приміщення літньої кухні на територію подвір`я домоволодіння, прослідував у складське приміщення, де зберігалася полімерна каністра з легкозаймистою речовиною бензином.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя своїх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які весь цей час перебували у приміщенні літньої кухні та до останнього вмовляли ОСОБА_5 заспокоїтися і припинити вчиняти протиправні дії відносно них, ОСОБА_5 тримаючи в руках полімерну каністру з легкозаймистою речовиною бензином, прослідував до приміщення зазначеної літньої кухні, зустрів на її вході свою матір ОСОБА_9 , відкрутив кришку горловини каністри та почав виливати з неї бензин на голову та тіло ОСОБА_9 , після чого підійшов до свого батька ОСОБА_8 та аналогічно почав поливати останнього з каністри бензином.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомивши реальність наміру ОСОБА_5 вчинити їх умисне вбивство шляхом облиття легкозаймистою речовиною - бензином з подальшим його підпалом, вибігли з приміщення літньої кухні на територію подвір`я домоволодіння.

В цей час ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , наздогнав останніх на території подвір`я та вчинив спробу підпалу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 шляхом піднесення до них впритул газової запальнички, яка була при ньому та намагання її запилити, але з не встановлених причин, спалах відкритого вогню від запальнички не відбувався. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали відбігати, не даючи змоги ОСОБА_5 наблизитись до них на відстань, яка була б достатньою для займання від іскор або відкритого полум`я запальнички легкозаймистої речовини бензину, якою були облиті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почав наносити останнім по черзі удари руками в різні частини тіла для того, щоб змусити перестати чинити супротив його протиправним діям. Під час цього, ОСОБА_8 зміг вирватися та вибіг на вулицю з території домоволодіння, де сховався на території сусіднього домоволодіння. ОСОБА_5 спробував наздогнати ОСОБА_8 , однак втратив останнього з поля зору. Цим скористалася ОСОБА_9 , яка також вибігла з території домоволодіння та сховалася в іншому краю с. Прибузьке.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було закінчене.

Крім того, цього ж дня, 19 вересня 2024 року близько 20:30, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, після вчинення закінченого замаху на умисне вбивство своїх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння АДРЕСА_1 , зайшов у приміщення житлового будинку, вилив з каністри на меблі та підлогу легкозаймисту речовину бензин та за допомогою заздалегідь підготовленої газової кишенькової запальнички, з метою знищення будинку та іншого майна, яке в ньому знаходилося, свідомо та умисно виконав дії, спрямовані на спричинення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів, а саме підпалив облиті бензином речі та предмети в будинку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, неправленого на умисне знищення будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , тримаючи в руках полімерну каністру з легкозаймистою речовиною бензином, увійшов до приміщення зазначеного будинку, розлив бензин по його приміщенням, та за допомогою заздалегідь підготовленої газової кишенькової запальнички, з метою знищення будинку та іншого майна, яке в ньому знаходилося, свідомо та умисно виконав дії, спрямовані на спричинення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів, а саме підпалив облиті бензином приміщення будинку.

Внаслідок чого, в результаті пожежі, були повністю пошкоджені будівлі житлового будинку та літньої кухні по АДРЕСА_1 та житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Крім того, приблизно в середині вересня 2024 року (точний час встановити не надалось можливими), ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить його батьку ОСОБА_8 а саме праску торгової марки «Panasonic», дриль, торгової марки «Treszer» та зварювальний апарат торгової марки «Dnipro-M» на загальну вартість 3787, 25 гривень, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитки.

Тим самим, ОСОБА_5 вчинив дії, які охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, пунктом 2 частини другої статті 115, частиною другою статті 194, частиною четвертою статті 185 КК України.

20 вересня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КК України, безпосередньо після вчинення злочину.

Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною другою статті 15, пунктом 1 частини другої статті 115, частиною другою статті 194 КК України, тобто у закінченому замахі на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом особам, а також в умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

21 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 від 14 листопада 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 19 вересня 2024 року продовжений до 20 грудня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 грудня 2024.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 19 вересня 2024 року до п`яти місяців, тобто до 20 лютого 2025 року включно.

Зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2024 року та ухвали слідчого судді від 15 листопад 2024 року вбачається, що обираючи запобіжний захід, а в подальшому продовжуючи строк його дії, слідчим суддею було досліджено надані стороною обвинувачення докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованих йому діянь, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше правопорушення.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, пунктом 1 частини другої статті 115, частиною другою статті 194, частиною четвертою статті 185 КК України.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження надає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, пунктом 1 частини другої статті 115, частиною другою статті 194, частиною четвертою статті 185 КК України.

Зібрані у ході досудового розслідування докази, зокрема: протокол огляду місця події від 19 вересня 2024 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол огляду предмету від 20 вересня 2024 року, відповідно до якого оглянуто речі, добровільно видані потерпілим ОСОБА_8 , на яких присутня рідина, що схожа на бензин; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив відносно неї кримінальні правопорушення; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до якого потерпіла повідомила щодо обставин за яких її син ОСОБА_5 вчинив відносно неї та її чоловіка кримінальні правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого потерпілий повідомив щодо обставин за яких його син ОСОБА_5 , вчинив відносно нього та його дружини кримінальні правопорушення; протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 відповідно до яких свідки повідомили щодо обставин за яких ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення; протокол затримання ОСОБА_5 ; висновки товарознавчих експертиз від 09 жовтня 2024 року та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності, свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які можуть охоплюватися складом злочинів, передбачених частиною другою статті 15, пунктом 1 частини другої статті 115, частиною другою статті 194, частиною четвертою статті 185 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Наданих органом досудового розслідування та досліджених слідчим суддею матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

За загальним правилом, що наведене у частині третій статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про продовження існування ризиків, встановлених слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а саме ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування або суду; ризик знищити, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого правопорушення, або продовження цього.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом матеріалів кримінального провадження вбачається переконливими доводи органу досудового розслідування про те. що на даний час раніше встановлені ризики продовжують існувати, зокрема, ризик передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є й надалі актуальним, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 115 КК України, санкція якої відносить цей злочин до особливо тяжких, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, останній може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи вказаний ризик, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується і те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не одружений, будь-яких осіб на своєму утриманні не має. Також слідчим суддею враховується і те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу немає, що вказує на відсутність у нього соціальних зв`язків та характеризує його у негативному світлі.

Тобто, ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

Також, слідчим та прокурором доведено існування ризику, передбаченого пунктом 2 та 3 частини першої статті 177 КПК України, оскільки, ОСОБА_5 інкриміновані йому злочини вчинив за місцем проживання, знає більшість свідків, тому може вплинути на них з метою зміни показань, або надання показань, що виправдовують його та перебуваючи на свободі може вживати заходів щодо знищення, схову чи спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за відомостями військової частини НОМЕР_1 перебуває з 27 травня 2024 року в самовільному залишенні місця служби, негативно характеризується за місцем проживання.

Зазначені обставини свідчать про те, що ризик ймовірності вчинення іншого кримінального правопорушення продовжує існувати й на даний час.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Мета і обставини, що були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, тощо.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій, що серед іншого підтверджується призначенням у цьому провадженні експертних досліджень, проведення яких потребує значного часового проміжку, а також необхідність опрацювання інформації що буде отримана за наслідками їх проведення.

Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано слідчим суддею під час вирішення питання про продовження строку досудового розслідування.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 20 лютого 2025 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 з урахуванням вищезазначених обставин.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 відповідно до критерію тяжкості, що визначений у статті 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину та є злочином, що вчинений із застосуванням як фізичного так і психологічного насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 КПК України, а саме продовженням існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, відсутністю тієї сукупності обставин, що свідчили б про наявність у ОСОБА_5 соціальних зв`язків, які могли б утримати його в належній процесуальній поведінці, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному застави.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 лютого 2025 року включно в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15