Провадження №1-кс/369/170/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Бучанського РУП ГУ НП в Київській області щодо нерозгляду клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, щодо нерозгляду клопотання та просив:

-Зобов`язати уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення (вх. К-12518/ез-Сед від 04.12.2024);

-Зобов`язати уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області розглянути клопотання від 16.12.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що03.12.2024 року ОСОБА_3 подано заяву до Бучанського РУП ГУНП в Київській області про кримінальне правопорушення (вх. № К-12518/ез-Сед від 04.12.2024).

12.12.2024 Києво-Святошинським районним судом Київської області постановлено Ухвалу (справа № 369/20296/24), у якій зазначено зобов`язати уповноважену особу Бучанського РУП ГУНП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована за вх. № 12518/ез-Сед від 04.12.2024 року.

Зазначена Ухвала 16.12.2024 року була подана для виконання до Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Проте до цього часу вищевказана інформація ОСОБА_3 надана не була.

13.01.2025 року у судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. 09.01.2025 року надіслав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Уповноважені слідчі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 03.12.2024 року ОСОБА_3 подано заяву до Бучанського РУП ГУНП в Київській області про кримінальне правопорушення (вх. № К-12518/ез-Сед від 04.12.2024).

12.12.2024 Києво-Святошинським районним судом Київської області постановлено Ухвалу (справа № 369/20296/24), у якій зазначено зобов`язати уповноважену особу Бучанського РУП ГУНП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована за вх. № 12518/ез-Сед від 04.12.2024 року.

Зазначена Ухвала 16.12.2024 року була подана для виконання до Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Проте до цього часу вищевказана інформація ОСОБА_3 надана не була.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Так, єдиним критерієм, який дозволяє визначити, які дії чи бездіяльність органу дізнання, слідчого, прокурора, які рішення цих органів та осіб можуть бути оскаржені до суду та хто саме має право на таке оскарження, є обмеженням конституційних прав і свобод громадян або створення перепон для доступу до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється шляхом судового контрою у відповідності до положень ст. 7 КПК України.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

«Національний орган», визначений у статті 13, не обов`язково має бути судовим органом, але якщо ні, то його повноваження та гарантії, які він надає, є значущими у визначенні ефективності засобу захисту … навіть припускаючи, що прокурор є незалежним, цей засіб не міг забезпечити заявнику допомогу» (Рішення по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 12 лютого 2007 року, п. 80).

«Метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді» (Рішення по справі « Кудла проти Польщі » ( Kudla v. Poland) від 26 жовтня 2000).

Стаття 13 гарантує наявність в національному праві правових засобів, захищаючих переважно права і свободи, викладені в Конвенції. Тому й вимагається, наявність правового засобу, який дозволяє компетентному національному органу з`ясувати зміст претензії, заснованої на Конвенції» (Рішення по справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey) від 18 грудня 1996 року, п. 95).

Так, відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора постановляється ухвала, яка за результатами розгляду може бути про: скасування рішення прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити в задоволенні.

На момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що клопотання ОСОБА_3 від 16.12.2024 року не розглянуто в порядку ст. 220 КПК України, тому скарга в частині зобов`язання слідчого розглянути клопотання представника потерпілого є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення (вх. К-12518/ез-Сед від 04.12.2024) зазначає наступне.

Проте, слідчий суддя самостійно не може прийняти рішення, яке має бути прийняте слідчим чи прокурором на виконання ухвали, прийнятої за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора.

Слідчий суддя також звертає увагу, що відповідно до вимог КПК України, слідчий, прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні слідчі дії.

Отже, слідчий суддя, виходячи із ч. 5 ст. 40, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих дій, зважаючи на специфіку слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Тому, слідчий суддя не повноважний зобов`язати слідчого вчиняти конкретні слідчі дії.

Таким чином, вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, в частині зобов`язання уповноважених осіб Бучанського районного управління ГУ НП в Київській області розглянути клопотання про проведення слідчих дій .

Щодо вимоги зобов`язати уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області надати мені витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення (вх. К-12518/ез-Сед від 04.12.2024) суд відмовляє в її задоволенні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, в частині зобов`язання уповноважених осіб Бучанського районного управління ГУ НП в Київській області розглянути клопотання про проведення слідчих дій .

Щодо вимоги зобов`язати уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області надати мені витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення (вх. К-12518/ез-Сед від 04.12.2024) суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Бучанського РУП ГУ НП в Київській області щодо нерозгляду клопотання - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області розглянути подане ОСОБА_3 клопотання від 16.12.2024 року.

В частині зобов`язання уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП в Київській області надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення (вх. К-12518/ез-Сед від 04.12.2024) - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1