Справа №337/1688/25
Номер провадження 1-кс/337/121/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору сектору дізнання ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000009 внесеного до СРДР 10.01.2025 року

ВСТАНОВИВ:

4 квітня 2025 року надійшла скарга ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_3 в порядку ст.ст.303-307 КПК України, в якій вони просять скасувати постанову про закриття кримінального провадження вівід 10.01.2032 року дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000009 від 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК.

Скарга обґрунтована тим, що 17.12.2024 року, ОСОБА_6 було здійснено виклик по «102» через вчинення відносно нього злочину громадянином ОСОБА_7 . Повідомлення було зареєстровано та передано до сектору дізнання відділу поліції №5 Запорізького районного управління ГУНП. 10.01.2025 року інформація з повідомлення про злочин була внесена до ЄРДР. розпочато досудове слідство у КП 0000009.

31.03.2025 року дізнавач ОСОБА_4 запросив скаржника до органу дізнання та надав копію Постанови від 28.03.2025 року про закриття кримінального провадження 0000009.

Дізнавач сектору дізнання ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 постановою від 28.03.2025 року закрив кримінальне провадження передбачене ч.1 ст.356 КК України, в наслідок помилкового висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що дізнавач закрив провадження без дотримання та у порушення вимог вказаних норм КПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки зібраних та перевірених доказів, а також, що постанова є невмотивованою щодо наведених у скарзі обставин, які не були встановлені та перевірені дізнавачем, та лише наведено висновок з посиланням на відсутність складу злочину.

Так, згідно Постанови, було допитано свідків членів правління ОСББ «Ювілейний 26 А» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які вказали, що скаржник здійснив незаконні врізки в систему теплопостачання будинку, отримуючи теплопостачання, за яке платили мешканці будинку, що було усунуто після створення ОСББ, через що гр. ОСОБА_10 не допускає сторонніх осіб до систем будинку, однак, нібито доступ до нього є цілодобовим і воно використовується, як укриття для всіх цілодобово.

Також в постанові вказано, що було оглянуто нежитлове приміщення вільний доступ до якого не можливий. При огляді труб, оглянуто систему встановлену Скаржником, встановлено, що шаровий кран не має ручки вентеля, при спробі закрити чи відкрити його - не піддається маніпуляціям.

На підставі цього, дізнавачем здійснено безпідставний висновок, що нібито в діях ОСОБА_10 не виявлено ознак перешкоджання, а лише встановлено прагнення діяти у передбачений законом спосіб, не виявлено ознак втручання, відсутня матеріальна чи нематеріальна шкода.

Однак, з вказаного вбачається не здійснення дізнавачем обов`язків згідно ст.91 та 93 КПК щодо збирання доказів та доказуванню підстав закриття, адже в оскаржуваній постанові вбачається наявність ознак злочину за ст.384 КК України, оскільки згідно показів членів правління ОСББ «Ювілейний 26 А» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про що вказано в постанові, ними з одного боку вказано, що доступ є неможливим, з іншого, що нібито доступ до приміщення є цілодобовим. Вказане протиріччя жодним чином не привернуло уваги дізнавача, навіть після того, як за наслідками «огляду нежитлового приміщення», ним зазначено, що «вільний доступ до якого не можливий». Згідно фабули статті 384 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, однак, дізнавач не дослідив, знаючи з допиту ОСОБА_10 , що той не допускає сторонніх осіб і в приміщення відсутній вільним доступ , як в укриття, чи наявні в когось з мешканців будинку ключи від підвального приміщення, не допитав жодних з мешканців, окрім зацікавлених осіб членів правління, не з`ясував наявність/відсутність та не встановив в якій кількості наявні ключи від підвального приміщення і в яких саме власників квартир чи нежитлових приміщень цього будинку; але самостійно дізнавачем при виході на об`єкт встановлено, що вільного доступу до нього не має.

Навіть з змісту постанови вбачається, що покази опитаних зацікавлених осіб правління ОСББ суперечать самі собі, та мають ознаки завідомо неправдивих показань свідка.

Щодо свідчень про незаконні врізки в систему теплопостачання будинку, то дізнавачем просто зазначено вказане свідчення зі слів опитаних членів правління ОСББ, однак не відомо за який період надане свідчення, але зрозуміло, що до створення ОСББ. Дізнавачем не перевірено чи мали на той час допитані особи, право власності на квартири у вказаному будинку, жодних доказів на підтвердження свідчень щодо будь-яких протиправних дій, - дізнавачем не зібрано та не відшукано, ані притягнення до відповідальності ОСОБА_6 , ані актів Концерну МТМ щодо несанкціонованої протизаконної врізки в загальну систему, ані Акту про усунення порушень та оплату таких робіт, жодного з вказаного не існує. Отже, в загалі не існувало втручання будь-якої особи в систему теплопостачання до створення ОСББ, так і не існувало дій з усунення такого втручання, і доказів цього факту не існує. Тобто вбачається, що допитані особи, цілком усвідомлюючи неправдивість власних показань, надали їх з прямим умислом задля принижений гідності, честі чи ділової репутації ФОП ОСОБА_6 , ввести в оману орган дізнання, який натомість не перевірив жодні з показів на достовірність та відповідність хоч будь-яким доказам.

Натомість ОСОБА_6 були подані дізнавачу належні докази на підтвердження того, що саме згідно рішення ЗМР та саме згідно затвердженого проекту було здійснено відгалужену систему теплопостачання, яка згідно Закону прийнята та опломбована Концерном МТМ -копія рішення ЗМР, технічні умови МТМ, копія Акту прийняття в експлуатацію, копія розпорядження ЗМР про затвердження Акту№598.

Тобто свідки не дали правдивих свідчень, а дізнавач встановив підстави для фабули оскаржуваної постанови на припущеннях, а не на доказах.

Належними доказами на підтвердження того, що саме головою ОСББ здійснювався недопуск: є Акт про недопуск від 22.01.2024 р. встановленої форми, складений уповноваженими особами Концерну МТМ; Акт про ненадання допуску 17.12.2024 встановленої форми , складений уповноваженими особами Концерну МТМ. Однак, дізнавач не здійснив навіть запиту до Концерну МТМ щодо зазначених Актів про недопуск посадових осіб Концерну МТМ, не допитав стосовно них правопорушника ОСОБА_10 і якимось чином встановив, що такого недопуску не було.

Щодо виходу та огляду труб нібито здійснену дізнавачем в присутності особи, що завдала шкоди, зазначає, що слідчі, розшукові та інші дії під час проведення досудового слідства провадяться з повідомленням Заявника та за його присутності. Однак дізнавач не повідомляв про планування такої слідчої дії потерпілого, обмежив його права, про вказану дію скаржник дізнався лише з Постанови про закриття провадження. Більш того, слідчу дію, як вбачається, було проведено лише в присутності особи, яка завдала шкоди, та за відсутності експерта.

Тобто знов висновки дізнавача базуються лише на пояснення особи, щодо дій якої відкрито кримінальне провадження, та сам дізнавач не є сертифікованим експертом, який би мав засвідчити саме , який відрізок системи теплопостачання було досліджено га здійснити висновки, покладені в оскаржувану постанову щодо роботи системи теплопостачання в загалі й причинно-наслідкових зв`язків відсутності тепла.

З огляду на все вказане, вбачається, що мотивувальна частина постанови зводиться до констатації не встановлення ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення та наявністю цивільно-правових відносин, однак зміст постанови про закриття кримінального провадження повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, скаржник вважає закриття кримінального провадження оскаржуваною постановою дізнавача Відділу поліції№5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області НП України, такою, що підлягає скасуванню.

18.04.2025 року скаржник та його представник через ЕС надали додаткові пояснення, в яких зазначили, що за наслідками пояснень дізнавача ОСОБА_4 , наданих під час судового розгляду 15.04.2025 року, та ознайомленням з матеріалами справи, скаржник бажає надати пояснення на обґрунтування власної скарги. Так, вбачається, що постанова винесена передчасно, а дізнавачем не дотримано положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження, та ч. 2 ст. 93 КПК України з збирання стороною обвинувачення доказів, виходячи з наступного:

В заяві про злочин Скаржник окрім іншого просив визнати його потерпілим, однак, дізнавач жодним чином не вчинив дій ані з розгляду ані з повідомлення скаржника про незадоволення клопотання про визнання потерпілим, в чому містяться ознаки бездіяльності, та порушення прав скаржника на обізнаність та на оскарження такої бездіяльності, та на використання прав потерпілого.

За матеріалами КП (арк. 57) містяться вказівки т.в.о начальника ОСОБА_11 , згідно яких окремо, але не виключно, за наслідком вивчення кримінального провадження надано вказівки з приводу допиту інженерів Концерну МТМ(п.4.); допиту членів комісії Концерну МТМ, яким двічі було відмовлено у доступі , про що наявні акти недопуску. Також зазначено, що вказаний перелік не є вичерпним, та за потрібно виконати всі необхідні дії , потреба в яких виникне під час досудового провадження. Зазначені вказівки дізнавачем не виконано, не проведено допитів уповноважених осіб Концерну МТМ задля встановлення факту не допуску та необхідності виконання ремонту відгалуженої системи теплопостачання магазину, та встановлення того, яка саме особа згідно якого документу вчинила відгалуження системи, за рахунок чиїх коштів та якій особі вона належить.

Не допитані свідки Концерну МТМ та співвласники будинку щодо використання ними приміщення підвалу, наявності ключів та доступу до нього як укриття, не було встановлено облаштування підвалу як укриття під час війни.

Згідно матеріалів кримінального правопорушення містяться фототаблиці до одноособово проведеного огляду місця події дізнавачем 19.02.2025 року, з яких вбачається, що підвальне приміщення зачинено на решітку з замком-доступ відсутній. Також фото опломбованого крану без поворотної рукояті на системі опалення магазину «Сімба».

Також міститься протокол огляду, за яким дізнавач вбачав, що тепло постачається, однак він не перевіряв приміщення магазину на наявність теплопостачання, та індивідуальних засіб обліку теплової енергії, показники якого вже два роки не змінюються, що свідчить про відсутність теплопостачання, яка згідно наданих скаржником документів встановлена Концерном ОСББ (що надає послуги з постачання) через перекриття постачання в підвалі будинку. Не відомо, яким чином дізнавач, який не є експертом, встановив, що вказаний кран не є зрізаним та не містить ознак втручання, достеменно знаючи, що власник не має доступу до вказаного приміщення та пошкодженої системи теплопостачання.

Жодних дій щодо встановлення скаржнику шкоди дізнавачем не здійснено, отже, яким чином встановлено дізнавачем відсутність шкоди не відомо.

Отже, скаржник вважає, що дізнавач закрив провадження без дотримання та у порушення вимог КПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки зібраних та перевірених доказів, а також, що постанова є невмотивованою щодо наведених у скарзі обставин, які не були встановлені та перевірені дізнавачем, та лише наведено висновок з посиланням на відсутність складу злочину.

В судовому засіданні представник скаржника та скаржник скаргу підтримали з підстав, які в ній викладені, вважають винесену дізнавачем постанову незаконною та передчасною.

Дізнавач при розгляді скарги проти її задоволення заперечив, вважає доводи викладені в скарзі необґрунтованими, скаржник не був визнаний потерпілим, не надавав доказів на підтвердження завдання істотної шкоди дії голови ОСББ відповідають чинному законодавству, склад кримінального правопорушення відсутній.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд вирішив розглянути скаргу на підставі ст.306 ч.3 КПК України, за вимогами якої розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає до скасування, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу поліції № 5 Запорізького районного управління юстиції ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0000009, відомості про яке внесені на підставі ухвали слідчого судді 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Відповідно до наданих до скарги документів, 28.03.2025 дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.

Вказана постанова була отримана скаржником 31.03.2025 року.

За змістом оскаржуваної постанови дізнавачем зазначено, що 10.01.2025 до ВП№5 Запорізького РУП надійшла ухвала слідчого судді Хортицького суду м. Запоріжжя, ЄУН 337/6858/24, про зобов`язання внесення до ЄРДР заяви ОСОБА_6 на протиправні дії голови ОСББ «Ювілейний 26А» ОСОБА_10 , який не допускає ОСОБА_6 до підвального приміщення яке є спільною власністю.(ЄО 650).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив що в 2006 році він придбав нежитлове приміщення яке розташоване на 1 поверху будинку за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Ювілейний 26А. дане приміщення займає весь поверх наразі в ньому розташовано магазин непродовольчих товарів. В 2008 році за власні кошти ОСОБА_6 було розроблено проект теплопостачання та заключено договір із концерном «Міські теплові мережі». У 2019 році голова ОСББ «Ювілейний 25А» гр. ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 про необхідність сплати внесків співвласниками ОСББ. Після відмови ОСОБА_6 сплачувати внески у 2020 році в приміщенні що належить ОСОБА_6 почало зникати теплопостачання. 20.12.2023 уповноважені особи від концерну «Міські теплові мережі» перевірили систему теплопостачання ОСОБА_6 та склали висновок про несправність шарового крану який подає тепло в приміщення ОСОБА_6 та зобов`язали ОСОБА_6 виправити несправність. 22.01.2024 ОСОБА_6 викликав комісію та майстра ремонтника для усунення несправностей але ОСОБА_10 майстра до нежитлового приміщення не допустив та не допускає на даний час. Також скаржник стверджує, що ОСОБА_10 перекрив кран теплопостачання та зрізав вентель шарового крану з метою унеможливити подачу тепла в приміщення ОСОБА_6 .

Опитаний ОСОБА_10 пояснив що він є головою ОСББ «Ювілейний 26А» з ОСОБА_6 з яким ОСББ судиться через несплату ОСОБА_6 обов`язкових внесків на утримання ОСББ. Також ОСОБА_10 пояснив що доступ до нежитлового приміщення є обмеженим через наявність в ньому матеріальних цінностей та надається у випадку аварійної ситуації чи за аргументованим письмовим зверненням, яке ОСОБА_6 не надав приславши для ремонту системи майстра, кваліфікація якого невідома ОСОБА_10 . При цьому доступ комісії до нежитлового приміщення ОСОБА_12 не обмежував, надавши можливість оглянути та запломбувати систему. Свою причетність до пошкодження шарового крану та перекриття теплопостачання ОСОБА_10 заперечив. Також ОСОБА_12 пояснив що ремонт крану теплопостачання він може провести за зверненням і за участі спеціаліста який обслуговує ОСББ але ОСОБА_6 із таким проханням не звертався.

Допитані в якості свідків члени правління ОСББ «Ювілейний 26А» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покази яких збігаються, пояснили що дійсно між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 існує конфлікт через несплату обов`язкових внесків ОСОБА_6 . Також що до створення ОСББ ОСОБА_6 мав доступ до нежитлового приміщення та користуючись цим створив незаконні врізки в систему теплопостачання будинку отримуючи таким чином теплопостачання за яке платили мешканці будинку. Після створення ОСББ дані врізки було виявлено та усунено. Через даний факт ОСОБА_10 не допускає сторонніх осіб до систем будинку. Було також встановлено що після введення воєнного стану, нежитлове приміщення використовувалось як найпростіше укриття та доступ до нього був цілодобовим для усіх хто мав необхідність ним користуватись.

Під час огляду місця події було оглянуто нежитлове приміщення ОСББ «Ювілейний 26А» та встановлено що: вхід до нежитлового приміщення закритий металевою решіткою з накладним замком та вільний доступ в приміщення неможливий. Також оглянуто систему теплопостачання встановлену ОСОБА_6 яка подає тепло в приміщення Гарабзєєва. Встановлено що шаровий кран дійсно не має ручки вентеля, але слідів спилу на ньому не має, кран при спробі його закрити чи відкрити не піддається маніпуляціям. При огляді труб теплопостачання встановлено що температура труб до шарового крану та після нього тактильно однакова, це приводить до висновку що кран знаходиться у положенні «відкрито» та не є причиною відсутності тепла.

При огляді відео наданого ОСОБА_6 на якому зафіксовано не допуск членів комісії концерну «Міські теплові мережі» та майстра ремонтника якого запросив ОСОБА_6 видно як ОСОБА_10 відмовляє у доступі до нежитлового приміщення майстру але при цьому не обмежує доступ членам комісії.

Так стаття 356 ККУ самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи

організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до трьох місяців.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Злочин вважається закінченим з моменту настання наслідків - значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди.

Матеріальну шкоду слід визнавати значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю людини, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи вищевказане та проаналізувавши матеріали кримінального провадження, дізнання приходить до висновку що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, оскільки в діях ОСОБА_10 не виявлено ознак перешкоджання діяльності а лише встановлено прагнення діяти у передбачений законом спосіб. Під час досудового розслідування не виявлено ознак фізичного втручання в систему теплопостачання, також відсутня матеріальна чи нематеріальна шкода, відсутній умисел в діях або бездіяльності ОСОБА_10 а отже відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, тож кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п.3 ч.1ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Ч.4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 110 КПК передбачено, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови.

Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 по справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, положеннями ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Ч.2 ст.93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Водночас, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме: з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу. Тобто, рішення слідчого повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Розглянувши надані матеріали провадження дізнавачем, слідчий суддя вважає, що в ході досудового розслідування не були прийняті всі необхідні заходи, спрямовані на встановлення обставин, які є підставами для прийняття законного та вмотивованого рішення: зокрема, не прийнято рішення щодо вимог скаржника про визнання його потерпілим, не вжито заходів щодо встановлення заподіяної шкоди скаржнику, його розміру або обґрунтованого висновку щодо відсутності такої шкоди, не допитані в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , про допит яких заявлено в заяві про злочин від 19.12.2024 року , не виконані вказівки т.в.о. начальника майора поліції ОСОБА_16 від 27.01.2025 року, в матеріалах провадження відсутні відомості щодо реєстрації ОССБ «Ювілейний 25А», його уповноважених осіб, та їх повноважень, тощо, що свідчить про передчасне винесення постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова слідчого від 28.03.2025 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з передчасністю винесення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 284, 303, 306, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору сектору дізнання ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000009 внесеного до СРДР 10.01.2025 року - задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 10.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України від 28 березня 2024 року скасувати.

Копію ухвали надати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1