Справа № 203/540/19
Провадження № 1-кп/0203/65/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 11 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2014 приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння майном свого колишнього чоловіка ОСОБА_8 , переслідуючи свої власні корисливі інтереси, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа, перебуваючи в приміщенні Приватного пiдпpиємствa «Восток-2» за адресою: Україна, Дніпропетровська область, місто Дніпро (м. Дніпропетровськ), проспект Поля Олександра (проспект Кірова), 46-а, підробила офіційний документ - «Рішення власника № 2 Приватного підприємства «Восток-2» від 17.11.2014 про звільнення з посади директора Приватного підприємства «Восток-2» ОСОБА_9 з одночасним призначенням себе на вказану посаду. При цьому ОСОБА_6 підробила вказаний документ шляхом його виготовлення на системному блоці персонального комп`ютеру марки «Asus Chassis», модель «Vento A8», серійний номер відсутній та власноруч виконала підпис на ньому, від імені свого колишнього чоловіка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та засвідчила підроблений документ печаткою Приватного підприємства «Восток-2».

Дії ОСОБА_6 , які виразилися у підроблені офіційного документа, який видається підприємством i який надає права, звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 KK України.

Крім того, приблизно 04.12.2014, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння майном свого колишнього чоловіка ОСОБА_8 , переслідуючи свої власні корисливі інтереси, умисно, перебуваючи біля приміщення Приватного підприємства «Восток-2» за адресою: Україна, Дніпропетровська область, місто Дніпро (м. Дніпропетровськ), проспект Поля Олександра (проспект Кірова), 46-a використала, вручивши директору Приватного підприємства «Восток-2» ОСОБА_9 , завідомо підроблений офіційний документ - «Рішення власника № 2 Приватного підприємства «Восток-2» від 17.11.2014 про його звільнення з посади директора Приватного підприємства «Восток-2», з одночасним призначенням себе на вказану посаду.

На підставі підробленого ОСОБА_6 офіційного документа - «Рішення власника № 2 Приватного підприємства «Восток-2» від 17.11.2014 про звільнення з посади директора Приватного підприємства «Восток-2» ОСОБА_9 з одночасним призначенням ОСОБА_10 на вказану посаду, 04.12.2014 о 16 год. 46 хв. державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних пpoцeдyp Дніпропетровської міської ради ОСОБА_11 за № 8019354 внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по Приватному підприємству «Восток - 2», щодо відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах з керівника юридичної особи ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

Дії, ОСОБА_6 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 KK України.

Під час судових дебатів у своїй промові захисник просив застосувати до обвинуваченої положення ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачена повністю підтримала клопотання свого захисника про звільнення її саме від кримінальної відповідальності та просила застосувати до неї положення ст. 49 КК України.

Надаючи оцінку клопотанню захисника, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, які інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_6 , вчинено 04.12.2014.

Згідно з вимогами ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальними проступками, в редакції статті на момент вчинення кримінального правопорушення - злочинами невеликої тяжкості.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. В редакції статті чинної на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення - три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

При цьому, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованої у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що з дня вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, що інкримінованіОСОБА_6 , минув визначений законом строк давності, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали його перебіг, клопотання захисника підлягає задоволенню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки за приписом вказаної статті кримінального закону і п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим видом звільнення.

Таке рішення колегії суддів узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к.

Долю речових доказів та витрат, понесених у кримінальному провадженні, суд вирішуватиме під час ухвалення вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-288 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника обвинуваченої, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000330 від 11 червня 2018 року, в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000330 від 11 червня 2018 року, в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3