ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2026/24 Справа № 181/1672/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що з повідомлення про кримінальне правопорушення слідує, що 30.09.2024 заявником повідомлено до ВП №2 (с. Межова) Синельниківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про конфлікт з водієм, оскільки останній відмовляється везти соняшник заявника, котрий напередодні завантажили.

Таким чином, сам скаржник вказує, що домовився в усній формі з ОСОБА_8 про перевезення соняшника з його земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 .

А отже, підстави вважати, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, відсутні.

Відтак, встановлено, що в повідомленні до ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 . ОСОБА_7 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення конкретною особою за ст. 185 КК України.

Оскільки чинним законодавством України встановлено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку, то дії уповноважених осіб ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідають вимогам закону і протиправної діяльності у таких діях не вбачається.

Оскільки в даному випадку між сторонами існують цивільно-правові відносини, тому заява не вносилася до ЄРДР та, відповідно, не розпочиналось досудове розслідування.

За таких обставин в заяві відсутні достатні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що описані в ній події містять ознаки кримінального правопорушення, є необхідними і достатніми для внесення відомостей до ЄРДР, а тому не вбачається підстав для визнання незаконною бездіяльності посадових осіб відділення поліції №2 (с. Межова) Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, визнати незаконною бездіяльність осіб ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та зобов`язати посадових осіб ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відносини між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можуть мати цивільно правовий характер з тих підстав, що останній заволодів зерном соняшника і на сьогоднішній час незаконно утримує у себе.

В судове засідання ОСОБА_7 та його адвкат не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя обґрунтовував прийняте рішення тим, що з повідомлення про кримінальне правопорушення слідує, що 30.09.2024 заявником повідомлено до ВП №2 (с. Межова) Синельниківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про конфлікт з водієм, оскільки останній відмовляється везти соняшник заявника, котрий напередодні завантажили.

Сам скаржник вказує, що домовився в усній формі з ОСОБА_8 про перевезення соняшника з його земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 .

А отже, підстави вважати, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, відсутні.

На підставі викладеного було встановлено, що в повідомленні до ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 . ОСОБА_7 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення конкретною особою за ст. 185 КК України.

Судова колегія апеляційного суду погоджується із такою позицією.

Так, системний аналіз змісту норми ч. 1 ст. 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (статті 214 частина 2КПК України).

Згідно з статті 214 частиною 4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного виходить, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів виходить з того, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Поліцейським СРПП ВП-2 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області відібрано письмові пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 .

Аналізуючи дані письмові пояснення, апеляційним судом встановлено, що в заяві ОСОБА_7 не має обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР та вважає, що фактичні дані, викладені в його заяві, свідчать про наявність цивільно-правових відносин.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що істотних порушень вимог положень КПК України, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді не виявлено.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4