Провадження 1-кп/522/1852/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002838 від 31.05.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Севастополь, Автономної республіки Крим, громадянки України, яка має середню освіту, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3,4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

У травні місяці 2019 року, більш точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_3 , виник намір на незаконне одержання кредиту у АТ «Ідея Банк», який розташований за адресою: м. Одеса, провулок Красний, буд.11.

У ході підготовки та збору документів необхідних для укладення кредитного договору ОСОБА_3 стало відомо, що однією з правових підстав для одержання грошових коштів в кредит є картка фізичної особи платника податків ДПІ без надання якої отримати кредит у банку неможливо, в зв`язку з чим у останньої виник злочинний намір направлений на надання банку завідомо підробленого документу.

У подальшому, наприкінці травня місця 2019 року знаходячись на території Приморського району міста Одеси, більш точний час та місце досудовим слідством встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, діючи із корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, переслідуючи мету протиправного заволодіння грошовими коштами шляхом отримання кредиту в АТ «Ідея Банк», вступили в злочину змову направлену на виготовлення підробленого документа, а саме картці фізичної особи платника податків з метою отримання ОСОБА_3 кредиту в банку. Після чого, ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа розподілили між собою злочині ролі, згідно яких, ОСОБА_3 повинна надати інформацію особистих персональних анкетних даних, а невстановлена слідством особа в свою чергу повинна виготовити підроблений документ, а саме картку фізичної особи платника податків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, ОСОБА_3 надала невстановленій слідством особі особисті персональні анкетні дані, після чого невстановлена слідством особа виконуючи відведену злочину роль виготовила підроблений документ, а саме картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстровим номером , яке відобразилося у фальсифікації змісту справжнього документа, а саме інформацію щодо реєстрового номеру цієї картки.

З метою продовження реалізації свого злочинного наміру, 30.05.2019, перебуваючи у приміщенні АТ «Ідея Банк», за адресою: м. Одеса, провулок Красний, буд. 11, ОСОБА_3 завідомо знаючи, що картка фізичної особи платника податків ДПІ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 від 22.10.1999, підроблена та не відповідає дійсності, однак вона має юридичне значення, як підстава для прийняття позитивного рішення щодо надання їй кредиту, ОСОБА_3 надала працівнику банку завідомо підроблений документ, з метою отримання кредиту, таким чином довівши свій злочинний намір до кінця.

Згідно з інформаційною базою даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків в Одеській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Разом з цим згідно з інформаційною базою даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків в Одеській області немає відомостей про особу, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст.358 КК України у повному обсязі, та підтвердила обставини їх вчинення, у вчиненому щиро покаялась та зробила для себе належні висновки.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора та обвинуваченої, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст.358 КК України повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 3, ч.4 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо підробленого документу.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої

ОСОБА_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що свідчить про її осудність. Крім того, зважив суд і на те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочинів в сукупності зі ставленням обвинуваченої ОСОБА_3 до вчиненого, зваживши на дані про особу останньої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, суд приходить до висновку про призначення винній покарання у виді обмеження волі в межах санкції норм закону, який передбачає відповідальність за вчинене.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченої, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останньої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2019р., на паспорт громадянина України ОСОБА_3 , картку платника податків з номером НОМЕР_1 , оригінал договору кредиту та страхування, необхідно скасувати.

Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371,373-374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2-х (двох) років обмеження волі;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді 1-го (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2-х (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 і пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2019р., - скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироку законної сили, а саме:

- паспорт громадянина України, серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , , повернути за належністю ОСОБА_3 ;

- картку платника податків з номером НОМЕР_1 , оригінал договору кредиту та страхування, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0002838 від 31.05.2019р.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: