ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000685, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 246, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8 представника третьої особи,

щодо майна якого вирішується

питання про арешт ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки «SCANIA», моделі «124», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , з причепом марки «KRONE», моделі «SDP 27», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , в якому знаходяться спили деревини, які простягаються на причепі на 3,9 м в довжину та складені до верхнього каркасу причепу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 ; ключі від замка запалювання автомобіля марки «SCANIA», моделі «124», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони їх користування, розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

В обґрунтування прийнятого судового рішення, слідчий суддя зазначив, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів, визначених в ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні вилучених речей та документів, що дало слідчому судді достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в оскарженій ухвалі взагалі відсутній взаємозв`язок між ймовірною незаконною порубкою дерев та деревиною, яка знаходилась у причепі автомобіля SCANIA, а відстань, на якій знаходився даний автомобіль до дачного кооперативу, тобто ймовірного місця злочину, складає біля одного кілометра. Слідчим суддею не зазначено, які сліди злочину на собі зберігає вилучене майно. Вказує, якби слідчий суддя дійсно здійснив би виклик власника майна, то останній надав би інформацію про законне походження спилу деревини, яку придбав у філії ДП Новомосковське лісове господарство, що підтверджується бирками.

Слідчим не надано доказів, що майно стало предметом чи засобом вчинення кримінального правопорушення, який зберіг на собі його сліди.

Крім того зазначає, що власник майна не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, а санкція ч. 1 ст. 246 КК не містить підстав для спеціальної конфіскації, а отже і реалізувати конфіскацію майна за рахунок майна третьої особи є неможливим.

Також, на думку представника, клопотання про арешт майна подано неналежною особою, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК з таким клопотанням має право звертатися лише прокурор. У зв`язку з чим клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею виконані належним чином.

З матеріалів провадження слідує, що СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000685, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 263 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.10.2024 до чергової частини надійшло повідомлення зі служби 102, що біля дачного кооперативу Надія 2 с. Перемога Підгороднянської ОТГ Дніпровського району Дніпропетровської області невстановлені особи здійснюють незаконну порубку лісу. Виїздом на місце події виявлено великий об`єм спиляного лісу та приблизно 180 пнів дерев з візуальними ознаками спилу. На місці події виявлено трьох громадян: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які користувалися транспортним засобом УАЗ коліру хакі з н.з. ЗСУ, в ході візуального огляду якого всередині було виявлено 2 бензопили зі слідами тирси, предмет, схожий на автоматичну вогнепальну зброю, а в причепі даного транспортного засобу виявлено свіжеспиляну колоду дерева.

В подальшому на підставі ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234, ст. 237 КПК у зв`язку з невідкладним випадком на території фермерського господарства Гайдуки, розташоване на території м. Підгородне, Дніпровського району, Дніпропетровської області слідчими з письмового дозволу власника проведено огляд транспортного засобу марки SCANIA д.н.з НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні та володінні на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у ОСОБА_7 та причепу з номерним знаком НОМЕР_2 , який перебуває у4 фактичному користуванні ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «SCANIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки «KRONE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , в якому знаходяться спили деревини, які простягаються на причепі на 3,9 м в довжину та складені до верхнього каркасу причепу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 ; ключі від замка запалювання даного автомобіля.

16.10.2024 постановою слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які... зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій... інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом... (ч. 1 ст. 98 КПК).

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя правильно зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, вилучене майно підлягає арешту, оскільки відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК, а саме є речовим доказом за ознаками того, що може бути як засобом і предметом вчинення кримінального правопорушення, так і зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Твердження представника про законне походження спилу деревини та те, що слідчим не надано доказів, що майно стало предметом чи засобом вчинення кримінального правопорушення, який зберіг на собі його сліди, є непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Зокрема, наявними письмовими поясненнями ОСОБА_7 , відповідно до яких останній зазначив, що 11.10.2024 біля полігону в м. Підгородне побачив спиляні дерева та вирішив їх вивезти на транспортному засобі УАЗ Патріот, яким він користується та 15.10.2024 взяв у поміч двох своїх знайомих, щоб допомогли завантажити дрова та прибув на місце, під час погрузки дров їх затримали співробітники поліції. Відповідно до пояснень ОСОБА_12 приблизно 01.10.2024 його товариш ОСОБА_13 запросив його на підробіток, де він сам і працював, на що той погодився і з цією метою прийшли на територію, яка розташована за фермерським господарством Гайдуки в лісосмугу, де їх зустрів ОСОБА_14 , який керував ними та дав їм одну на двох бензопилу, що вони спилювали дерева, за якими ОСОБА_14 приїжджав на транспортному засобі УАЗ Патріот з д.н.з ЗСУ і причіпом, в який вантажили спиляні дерева, та під час спилу дерев 15.10.2024 їх затримали працівники поліції.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для особи і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ОСОБА_7 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останнього.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що власник майна не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, а санкція ч. 1 ст. 246 КК не містить підстав для спеціальної конфіскації, а отже і реалізувати конфіскацію майна за рахунок майна третьої особи є неможливим, апеляційний суд зазначає наступне.

З оскарженої ухвали слідує, що арешт на майно накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК.

У зв`язку з чим та відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На відміну від інших підстав для накладення арешту на майно, визначених в пунктах 2, 3, 4 частини 2, частин 4, 5, 6 статті 170 КПК, у випадку накладення арешту на майно особи з метою забезпечення речових доказів, кримінальний процесуальний закон не містить умову набуття статусу підозрюваного такою особою.

Стандарт доказування під час розгляду слідчим суддею питання про арешт майна з метою збереження речових доказів є меншими, ніж для повідомлення особі про підозру, висунення обвинувачення і тим більше доведеності обвинувачення в суді. Мета арешту майна є забезпечення дієвості кримінального провадження та полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для вилучення майна та його арешту.

На даному етапі досудового розслідування дізнавач, слідчий або прокурор не зобов`язані мати докази, достатні для повідомлення про підозру або пред`явлення обвинувачення, оскільки це завдання наступних етапів досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи представника власника майна про неуповноваженого суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту з посиланням на ч. 2 ст. 64-2 КПК. Так, вимоги до клопотання про арешт майна та особи, яка може звернутися з ним, закріплені спеціальною нормою - ст. 171 КПК, згідно з якою з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1). Стаття 64-2 КПК визначає правовий статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, в кримінальному провадженні. Зокрема, ч. 2 ст. 64-2 КПК регулює не питання арешту майна, тим паче вимог до уповноваженої особи на звернення з ним, а вказує на момент, з якого фізична або юридична особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

З огляду на зазначене під час звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно органом досудового розслідування дотримано вимог, передбачених ст. 171 КПК.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власники або законні володільці цього майна наділені правом ініціювати в порядку ст. 174 КПК питання про скасування накладеного арешту.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для його скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року про накладення арешту на автомобіль марки «SCANIA», моделі «124», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , з причепом марки «KRONE», моделі «SDP 27», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , в якому знаходяться спили деревини, які простягаються на причепі на 3,9 м в довжину та складені до верхнього каркасу причепу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 ; ключі від замка запалювання автомобіля марки «SCANIA», моделі «124», залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4