Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4967/24
Провадження № 1-кп/644/193/25

У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2025 року Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 18.01.2024 року, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и л а :

Прокурором заявлено клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. В обґрунтування посилався на те, що в кримінальному провадженні наявні ризики, які були підставою до обрання запобіжного заходу та не змінились і вони дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 з урахуванням тяжкості можливого покарання може переховуватись від суду, а також може здійснити вплив на свідків кримінального правопорушення, вчинити новий злочин проти основ національної безпеки України оскільки будучи громадянином України, фактично перейшов на бік ворога та здійснював підтримку рф.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики на які постилався прокурор нічим не доведені, носять характер припущень, обвинувачений раніше до відповідальності не притягався, не має наміру ухилятися від суду, переховуватись або впливати на свідків. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що не причетний до вчинення жодного злочину, посилання прокурора на вчинення тиску на свідків носять характер припущень, оскільки свідкам за пред`явленим йому обвинуваченням не може бути нічого відомо, він не має наміру переховуватись, має місце проживання неподалік від суду і готовий з`являтися за першою вимогою, що збереже державні кошти на його утримання та конвоювання. У разі зміни запобіжного заходу він буде з`являтися до суду за першою вимогою.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 КПК України, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу для всіх обвинувачених спливає 27.03.2025 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , хоча раніше не судимий, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків, однак обвинувачується у злочині в період триваючої збройної агресії російської федерації, що свідчить про можливість переховуватися від суду, через тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині проти основ національної безпеки України, та з цією ж ціллю може вдатися до впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у добровільній співпраці з державою агресором, толерантному ставленні до захоплення частини території України, підтримці дії держави агресора, що вказує на наявність ризику того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, чим буде перешкоджати розгляду кримінального провадження то суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, є тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з урахуванням положень ст. 177 КПК України відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак зазначений у ухвалі ризик не змінився.

Враховуючи існування ризиків, суд продовжує для ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, виходячи з цілей п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 180, 182, 183, 194, 331, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, а саме до 10 травня 2025 року включно, тим самим відмовивши в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Копію ухвали направити до установи виконання покарань.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя: ОСОБА_2 ,

суддя: ОСОБА_3