№ 235/2969/24
№ 1-кп/207/162/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачуваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 10.02.2025 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 на 60 днів, до 09 квітня 2025 року.

31.03.2025 у судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що у разі непродовження стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вона може створити передумови для вчинення нею нового кримінального правопорушення або продовження злочину в якому обвинувачується, а також продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просив обрати відносно обвинуваченої альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує характер інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.111 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, яке свідчить про підвищену суспільну небезпеку. Таким чином, з огляду на покарання, яке може бути призначене ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою, суд вважає, що існують реальні ризики того, що вона може здійснити спроби переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати в непередбачений законом спосіб на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд враховує, що ОСОБА_8 має на утриманні малолітніх дітей, проте вказане не виключає можливість застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У даному випадку прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченої перебувати на волі.

Заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися, а тому такі ризики є достатніми та виправдовують продовження тримання обвинуваченої під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Наведене не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись ст.ст. 177,178,183, 184, 199, 314, 315, 370-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК Українизапобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 28 травня 2025 року.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченої ОСОБА_7 про обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3