Справа №751/2920/25
Провадження №1-кс/751/822/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 р. м. Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні міста Чернігова клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024 р. про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лани Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання:

1. 28.03.2025 р. до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на 60 діб без визначення розміру застави.

2. В клопотанні вказано, що СУ ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 22.11.2024 р. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes-BenzCitan» /д.н.з НОМЕР_1 /, рухався по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця, Ніжинського району, Чернігівської області проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася у попутному з автомобілем напрямку руху в смузі руху автомобіля, після чого зник з місця пригоди. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці.

3. 05.12.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

Постановою слідчого від 05.12.2024 р. підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, а 17.12.2024 р. його було затримано на підставі ухвали слідчого судді та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

4. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.02.2025 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 05.04.2025 р.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.02.2025 р., продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 05.04.2025 р. включно, без визначення розміру застави, яка залишена без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.02.2025 р.

6. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31.03.2025 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 05.06.2025 р.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.03.2025 р. захиснику відмовлено у задоволенні клопотання зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на заставу.

7. Подане слідчим клопотання обґрунтоване неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки необхідно витребувати висновки раніше призначених експертиз: судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , судово-психологічних експертиз, комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» та 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, судової молекулярно-генетичної експертизи.

Результати цих процесуальних дій під час судового розгляду можуть бути використані як докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

За наявності підстав та з урахуванням висновків усіх експертиз необхідно повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, надати сторонам доступ до матеріалів кримінального провадження та прийняти за результатами досудового розслідування процесуальне рішення.

8. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження та неможливість запобігти встановленим ризикам жодним із більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваному ОСОБА_4 на 60 діб без визначенням розміру застави.

ІІ. Позиція сторін:

8. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, з вище наведених підстав, зазначаючи на те, що встановлені раніше ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчий обґрунтовував необхідністю отримання висновків раніше призначених експертиз у цьому кримінальному провадженні, що об`єктивно перешкоджає завершенню досудового розслідування.

9. Сторона захисту не заперечувала щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, наполягала на визначенні розміру застави. Підозрюваний підтвердив обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України, залишення місця ДТП. Повідомив про передачу транспортного засобу, на якому ним було здійснено ДТП, на потреби військовослужбовців ЗСУ, заперечуючи при цьому свою обізнаність про подальше проведення з автомобілем відновлювально-ремонтних робіт. Заявлені в клопотанні слідчого ризики щодо неналежної процесуальної поведінки, з огляду на самостійне з`явлення до поліції, часткове добровільне відшкодування потерпілим збитків та репутацію, вважав недоведеними.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував на необґрунтованості пред`явленої його підзахисному підозри та неправильності кваліфікації. Узагальнений зміст заперечень зводився до того, що незважаючи на позицію підозрюваного, в органу досудового розслідування на момент розгляду клопотання відсутні належні та допустимі докази для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України. Захисник вважав, що наведені слідчим в клопотанні ризики мають формальний характер та базуються на припущеннях.

ІІІ. Процедура:

10. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

11. Згідно ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою, погоджене з прокурором та, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, 28.03.2025 р. надані підозрюваному ОСОБА_4 .

12. Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

IV. Оцінка слідчого судді:

13. Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відповідно до вимог ст.ст.199,194 КПК України слідчий суддя має з`ясувати наявність ряду обставин на які вказує у поданому клопотанні слідчий та прокурор:

13.1 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення:

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 05.12.2024 р. ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , завідомо залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану особою, яка сама поставила потерпілого у небезпечний для життя стан та мала змогу надати потерпілому допомогу, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.11.2024 р.; лікарське свідоцтво про смерть № 257 від 24.11.2024 р.;протокол допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протокол огляду місця події від 25.11.2024 р.; протокол огляду інформації з камер зовнішнього відеоспостереження системи «Мережа безпеки» від 26.11.2024 р.; висновок судової трасологічної експертизи від 02.01.2025 р. №СЕ-19/125-24/15488-ТР; протокол обшуку автомобіля «Mercedes-BenzCitan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведеного 27.11.2024 р.; висновок судової трасологічної експертизи від 21.01.2025 р. №СЕ-19/125-24/15490-ТР; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.11.2024 р.; протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 29.11.2024 р.; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; висновок судової інженерно-транспортної експертизи від 19.02.2025 р. № СЕ-19/125-25/2344-ІТ, показання підозрюваного в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для продовження щодо підозрюваного строку тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфікація дій здійснюється судом під час судового розгляду справи. В той же час, матеріали, якими обґрунтоване клопотання та які надані слідчому судді, свідчать, що на даному етапі кримінального провадження досліджені докази об`єктивно вказують про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше втручання у права підозрюваного та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Докази захисника про необґрунтованість оголошеної органом досудового розслідування підозри на даний час стороною захисту не надано, відсутні такі докази і в матеріалах справи, а отже його доводи є безпідставними.

Слідчий суддя наголошує, що на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Термін "обґрунтованість" означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Зі змісту ж оголошеної підозри, змісту показань в судовому засіданні в співставленні з матеріалами клопотання в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

13.2 Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України:

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, характер протиправних дій, що становить підвищену суспільну небезпеку, стадію досудового розслідування, обставини вчинення злочину, обставини, передбачені ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного, а також доведеність стороною обвинувачення того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даний час.

Зокрема, ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, що відмінне від його фактичного місця проживання, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, наявність високого рівня матеріального забезпечення, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, наявність постійного офіційного джерела прибутку, неодноразові офіційні перетини державного кордону в час дії воєнного стану, вік та стан його здоров`я, позитивну репутацію та високий рівень організаційних здібностей, обставини скоєного злочину (спричинив ДТП, не зупинився, не викликав швидку медичну допомогу, не залишився на місці ДТП до її приїзду, а навпаки з місця події зник, сховав транспортний засіб, на якому вчинив злочин, відремонтував його, залучивши до цього інших осіб, забрав з місця ДТП уламки від автомобіля, які потім викинув в іншому місці, чого сам не заперечує та переховувався від органу досудового розслідування шляхом постійної зміни місця перебування, має у вільному користуванні інший автомобіль), та інші обставини, що передбачені ст.178 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про доведення стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та встановлених вище особистісних характеристик особи підозрюваного та його фактичної поведінки після вчинення злочину, а саме залишення місця ДТП та переховування від правоохоронних органів, що обумовлено, в першу чергу, усвідомленням загрози можливого призначення покарання, а відтак свідчить про обґрунтованість цього ризику. Наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, суд враховує, введення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил. Зазначена обставина не виключає можливості здійснення підозрюваним спроб перетину кордону у будь-який, у тому числі нелегальний, що фактично виключить можливість його розшуку та унеможливить закінчення досудового розслідування та подальший розгляд кримінального провадження у суді.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та іншого підозрюваного, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: отримання показань на стадії досудового розслідування та безпосередній допит свідків та підозрюваного вже на стадії судового розгляду.

Слідчий суддя враховує аргументи сторони захисту про відсутність прямих очевидців ДТП, однак, з матеріалів клопотання вбачається, що до приховання слідів злочину було залучено певне коло осіб, які хоча і не були обізнані з обставинами злочинів, проте також є свідками у розумінні ст.65 КПК України, оскільки їм відомі обставини, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Також беззаперечним є факт допиту свідків, показання яких враховувались при призначенні авто-технічних експертиз, і висновки в яких на даний час заперечуються захисником, а відтак, ризик впливу на них існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, є вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 зможе здійснити незаконний вплив на свідків з метою зміни наданих ними показань для уникнення кримінальної відповідальності, а тому вказаний ризик є об`єктивно виправданим.

Не будучи обмеженими у вільному спілкуванні із зазначеним колом осіб підозрюваний може здійснити вплив на свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Переконливим є також твердження органу досудового слідства про можливість підозрюваного іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження сформованих захисних версій, подальше приховування слідів злочину, що мало місце одразу після дорожньо-транспортної пригоди, а тому вказує на об`єктивність існування ризику, оскільки досудове розслідування ще не завершено, не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, що матиме негативні наслідки для отримання об`єктивної доказової бази у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченої особи кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволяють стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Аргументи захисника про належну процесуальну поведінку підозрюваного в слідчому ізоляторі, яка, як підкреслює слідчий суддя, з урахуванням цього і є контрольованою, що свідчить про дієвість застосованого запобіжного заходу, та надання підозрюваним викривальних показань на даному етапі розслідування не є настільки переконливими, що могло б знизити встановлені слідчим суддею ризики до маловірогідних чи до їх виключення взагалі, оскільки з урахуванням позиції захисника щодо необґрунтованості підозри та при наближенні досудового розслідування до його завершення, за наявності вагомої доказової бази, встановлені ризики продовжують існувати на даний час, у тому числі з огляду на попередню процесуальну поведінку до обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу та покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позиція підозрюваного щодо визнання вини не є однозначною та послідовною, оскільки захисником оспорюється обґрунтованість підозри в цілому, а тому призначення експертиз за ініціативою сторони захисту та збирання доказів в інший спосіб, хоча і прямо передбачений процесуальним законодавством, проте свідчить про актуалізацію ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що в конкретній ситуації ризики, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу та продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце, у тому числі з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними підозрюваного та його процесуальною поведінкою.

Слідчий суддя зауважує, що можливість настання ризиків в даному випадку безпосередньо залежить від застосування до обвинуваченого, більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, зокрема таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава.

Посилання захисника на соціальні зв`язки, позитивну репутацію та активну громадську позицію підозрюваного в протиставленні з його поведінкою після ДТП не нівелюють доведеність зазначених в клопотанні слідчим ризиків. До того ж, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваній дій, однак, вони не стали для нього стримуючим фактором.

Інші аргументи сторони захисту не потребують детального аналізу слідчим суддею, оскільки не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні та мають вирішуватися шляхом подачі клопотань слідчому чи прокурору в межах строків досудового розслідування, або при розгляді справи в суді по суті, зокрема, це стосується оскарження кваліфікації дій підозрюваного.

Враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними підозрюваного та його процесуальною поведінкою, є реальними та на час розгляду клопотання не зменшились і продовжують існувати.

13.3 Обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування:

Слідчий суддя враховує об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024 р. до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.02.2025 р., з огляду на те, що у кримінальному провадженні необхідно витребувати висновки раніше призначених експертиз: судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , судово-психологічних експертиз, комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» та 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, судової молекулярно-генетичної експертизи.

Результати цих процесуальних дій під час судового розгляду можуть бути використані як докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України.

За наявності підстав та з урахуванням висновків усіх експертиз необхідно повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, надати сторонам доступ до матеріалів кримінального провадження та прийняти за результатами досудового розслідування процесуальне рішення.

Враховуючи наявність існування обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, що передбачено положеннями ст. 199 КПК України, а тому вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

13.4 Межі строку досудового розслідування у кримінальному провадженні:

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31.03.2025 р. строк досудового розслідування кримінального провадження №0001091 від 23.11.2024 р. продовжено до 05.06.2025 р.

13.5 Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів:

Згідно п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, і про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі підозрюваного. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного.

Встановлені у своїй сукупності обставини свідчать про неможливість на даному етапі судового розгляду застосування до підозрюваного ОСОБА_4 таких запобіжних заходів як домашній арешт та особиста порука, а запобігти встановленим ризикам можливо виключно за умови застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, та враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Суд, не визначаючи розмір застави, враховує те, що підозрюваний володіє значними матеріальними ресурсами, високим рівнем організаційних здібностей та необмеженим колом знайомих, а зважаючи на його попередню процесуальну поведінку та вжиті заходи для оперативного відновлення автомобіля після ДТП, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на даній стадії досудового розслідування не забезпечить нівелювання вище вказаних ризиків та виконання підозрюваним обов`язків, вказаних у ст.194 КПК України.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали продовження перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не надані.

V. Висновок слідчого судді:

14. За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України, тобто до 30.05.2025 р.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196-197,199,205 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 30.05.2025 р. включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1