УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратукри ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000891 від 29.11.2024 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000891 від 29.11.2024 за підозрою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КПК.

03.12.2024 у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за адресою: АДРЕСА_1 затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час особистого обшуку ОСОБА_6 в присутності адвоката ОСОБА_8 було виявлено та вилучено: - паперовий згорток з порошкоподібною масою білого кольору, який упаковано до спецпакету ICR № 0043491.

03.12.2024 слідчим у кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Власник майна в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173. КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи вказане, з огляду на встановлені досудовим слідством обставини, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучене 03.12.2024 під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паперовий згорток з порошкоподібною масою білого кольору, який упаковано до спецпакету ICR № 0043491.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1