Номер провадження: 11-сс/813/209/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 10.12.2024, якою було повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 01.12.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто заявнику ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 01.12.2024.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що на Офіс Генерального прокурора згідно правил підсудності не поширюється юрисдикція слідчого судді Київського райсуду м. Одеси, а поширюється юрисдикція Печерського райсуду м. Києва.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою оскільки він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Київської окружної прокуратури м. Одеси, яка була зареєстрована 09.12.2024, відтак ним не було порушено правило підсудності.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10.12.2024 та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги у Київському райсуді м. Одеси.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі підтримав та просив її задовольнити, водночас представник прокуратури, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

При цьому, оскільки участь прокурора під час апеляційного перегляду ухвал слідчих суддів, постановлених за результатами розгляду скарг на бездіяльність прокурора не є обов`язковою, апеляційний суд, з`ясувавши думку заявника, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вимоги ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За приписами ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В той же час, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Колегія суддів звертає увагу на необхідність дотримання учасниками судового розгляду процесуальної форми, яка являє собою відповідні змісту й принципам кримінального процесу, передбачені кримінально-процесуальним правом умови, послідовність та порядок діяльності учасників процесу, засоби реалізації ними своїх прав, свобод і обов`язків, процедура здійснення окремих процесуальних дій та прийняття юридичних рішень, а також режим документування процесуальної діяльності, покликані забезпечити розв`язання завдань і досягнення мети кримінального процесу.

У постанові Першої судової палати ККС у складі ВС по справі № 607/16332/20 зазначено, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

За приписами ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Виходячи із аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, 10.12.2024 до Київського райсуду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, в якій він просив зобов`язати Генерального прокурора або уповноважену особу Офісу Генерального прокурора відповідно до ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2, ч.2 ст. 114-1, ч.2 ст. 436, ч.1 ст. 442 КК України Президентом України ОСОБА_7 .

Водночас, в матеріалах судового провадження, які надійшли з суду 1-ої інстанції, відсутня заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень Президентом України ОСОБА_7 адресована до Київської окружної прокуратури м. Одеси, яка була зареєстрована 09.12.2024.

Ба більше, в своїй скарзі на бездіяльність прокурора заявник ОСОБА_6 просив зобов`язати саме Генерального прокурора або уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР.

При цьому, як обґрунтовано зазначив слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 у межах її доводів та прохальної частини, на Офіс Генерального прокурора, який розташований у м. Києві не поширюється юрисдикція слідчого судді Київського райсуду м. Одеси.

Відповідно до положень п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування законної ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 10.12.2024, якою було повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 01.12.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4