Справа № 203/190/25
Провадження № 1-кс/0203/390/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 січня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника сектору дізнання Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 11 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання подане з дотриманням вимог ст. 171 КПК України на предмет арешту майна, добровільно виданого під час огляду місця події, до внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, проведеного 10 січня 2025 року дізнавачем сектору дізнання ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області у приміщенні закладу продуктової торгівлі «М`яні та ковбасні вироби» за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 59, в ході проведення якого виявлено та вилучено документи з ознаками підробки: особиста медична книжка 2 серії ААД № 497616, заповнена на ім`я « ОСОБА_5 » та медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, заповнена на ім`я « ОСОБА_5 », що постановою дізнавача від 11 січня 2025 року визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання, зазначається що вказані документи можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому просив вжити заходів забезпечення у виді арешту майна, посилаючись на ст. 98, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Дізнавач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибув про відкладення розгляду не клопотав, що за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у відсутності дізнавача.

Власник майна у судове засідання не прибув, про відкладення розгляду не клопотав, що також за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у відсутності представника власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дізнавача приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом того, що 10 січня 2025 року приблизно о 16:16 год. у приміщенні магазину «М`ясні та ковбасні вироби» за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 59, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явила особисту медичну книжку 2 серії ААД № 497616, заповнену на ім`я « ОСОБА_5 » та медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, заповнену на ім`я « ОСОБА_5 » з ознаками підробки.

10 січня 2025 року у період часу з 17:50 год. по 18:10 год., першочергово, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, дізнавачем сектору дізнання ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, в приміщенні закладу продуктової торгівлі «М`ясні та ковбасні вироби» за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 59, було оглянуто та вилучено добровільно видані для огляду документи, а саме: особиста медична книга 2 серії ААД № 497616, заповнена на ім`я « ОСОБА_5 » та медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, заповнена на ім`я « ОСОБА_5 ».

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

За ознакою забезпечення збереження речових доказів відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешту підлягає тимчасово вилучене майно, яке відповідає критеріям ст. 98 і ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як вказано дізнавачем у клопотанні та видно з протоколу огляду місця події від 10 січня 2025 року, проведеного дізнавачем СД ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, за участі ОСОБА_5 , яка 10 січня 2025 року в ході огляду добровільно видала медичну книжку 2 серії ААД № 497616 та медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я.

Постановою дізнавача від 11 січня 2025 року вилучені в ході огляду та добровільно видані 10 січня 2025 року медичні документи на ім`я ОСОБА_5 , визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, оскільки медична книжка 2 серії ААД № 497616, заповнена на ім`я « ОСОБА_5 » та медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я, заповнена на ім`я « ОСОБА_5 », дійсно відповідають вимогам ст. 98 КПК України, проте виданий власником ОСОБА_5 добровільно стороні обвинувачення в порядку ст. 93 КПК України, а тому підстави вживати заходи забезпечення кримінального провадження арештом такого майна в порядку ст. 170 КПК України відсутні, тоді як дізнавачем не доведено, що існує ризик приховування цих документів, їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, запобігання чому є завданням арешту як примусового заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання дізнавача належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 94, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника сектору дізнання Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 11 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді арешту майна - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1