Справа № 216/1299/25
Провадження № 1-кп/216/519/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 14 лютого 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, який має середню освіту, офіційно не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.04.2002 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75,76 КК України, від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік.

- 25.09.2003 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднання невідбутого покарання за вироком від 25.04.2002, до відбуття 2 роки 6 місяців обмеження волі, початок строку зараховувати з 23.10.2003.

- 27.09.2007 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, 69, ч. 1 ст. 309, 70 КК України, до обмеження волі строком на 5 років.

- 26.09.2012 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді громадських робіт 150 годин.

- 31.01.2013 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частикове приєднання невідбутого покарання за вироком від 26.09.2012 до відбуття 1 рік 10 днів позбавлення волі.

- 16.12.2013 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинання покарання за вироком Центрально-міського РС м. Кривого Рогу від 31.01.2013, до остаточного відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі.

- 12.09.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення строком на 2 роки.

- 14.01.2021 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Криворізького РС від 23.04.2020 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Строк покарання обчислювати з 18.11.2019.

- 07.06.2022 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

- 15.06.2021 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання поглинути покаранням за вироком Дзержинського РС від 14.04.2021 до остаточного відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Початок строку 18.11.2019.

- 03.10.2022 Саксаганським РС м. Кривого Рогу ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці.

- 04.03.2020 Жовтневим РС м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання обчислювати з 18.11.2019.

- 14.04.2021 Дзержинським РС м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Строк відбуття покарання обчислювати з 18.11.2019.

- 30.03.2022 Центрально-міським РС м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

- 03.02.2020 Інгулецьким РС м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці. На підставі ст. 71 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання обчислювати з 18.11.2019.

- 23.04.2020 Криворізьким РС Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки. Строк відбуття покарання обчислювати з 18.11.2019.

- 30.03.2022 Центрально-міським РС м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

- 23.04.2024 Саксаганським РС м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці (звільнений після відбуття строку покарання 17.01.2025 року),

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків з раніше знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел спрямований на завдання побоїв, з метою завдання фізичного болю останньому.

Діючи умисно, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , розташований до потерпілого впритул, правої долонею руки наніс два удари потерпілому ОСОБА_4 в область скроні, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_7 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України за ознаками: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, у лікаря - психіатра не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 31), на обліку у лікаря-нарколога звертався з 20.07.2002 р. по 20.11.2009 р. з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (а.с. м.к.п. 33).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, є рецедив злочину.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання у вигляді штрафу. На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта-відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,381-382,394,424,473,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та піддати його покаранню у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000049 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1299/25 (1-кп/216/519/25).

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1