ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/11/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, до 21 лютого 2025 року включно. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Слідчий суддя мотивував своє рішення зокрема тим, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним. Також, слідчий суддя врахував як характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , а саме що вони пов`язані із застосуванням насильства, так і наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і конкретні обставини справи та відомості про особу обвинуваченого.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить: скерувати до ДБР м. Львів (з дислокацією у м. Тернопіль) дану скаргу з наданням показів в порядку встановленого Законом та внесенням до ЄРДР відомостей про злочин; перевірити законність затримання; дослідити висновок експерта ( ОСОБА_10 №809); звільнити з під варти у разі встановлення незаконного затримання, оскільки це може привести до затягування часу.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржує дану ухвалу так як, суд не став на захист прав та основоположних свобод.

Також вказує на те, що суд має визнати недопустимим доказом висновок експерта №809 (Фейчак Христини), згідно п.2 ч.3 ст.87 КПК України та звільнити особу, затримання якої є незаконним.

Підозрюваний вказує на порушення ст.ст.64,68 Конституції України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002511 від 31.10.2024, в якому ОСОБА_7 пред`явлено підозру за ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

Згідно вказаної підозри ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочинів за таких обставин:

30.10.2024, близько 19:15 год., у ОСОБА_7 , який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановлений законом термін, який перебував у парку «Національного відродження», зі сторони просп. Злуки в м. Тернополі, виник злочинний умисел спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, в період дії воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.10.2024, близько 19:15 год., перебуваючи у парку «Національного відродження», зі сторони просп. Злуки в м. Тернополі, ОСОБА_7 діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, направлений на заволодіння чужим майном, умисно здійснив напад на ОСОБА_11 , а саме, перебуваючи позаду, схопив останнього за шию та висловив вимогу передачі йому грошових коштів. Надалі, ОСОБА_7 , утримуючи потерпілого за шию, бажаючи подавити його волю до можливого опору, дістав ніж та приклав його до шиї ОСОБА_11 , після чого почав погрожувати його застосуванням, тобто виказав погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати корисливий злочинний умисел на розбій, ОСОБА_7 почав залякувати потерпілого ОСОБА_11 , вимагаючи передати йому грошові кошти. Коли потерпілий повідомив, що у нього відсутні грошові кошти, ОСОБА_7 шляхом ривка зірвав ланцюжок із кулоном з шиї ОСОБА_11 , вартістю 100 грн., після чого викрав кейс білого кольору від навушників «Аіг Pods Pro 2», вартістю 667,10 грн., який перебував у кишені куртки потерпілого.

В цей час, потерпілий ОСОБА_11 побачивши перехожу людину вигукнув прохання про допомогу. Після чого, ОСОБА_7 із викраденими речима ОСОБА_11 втік з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 767,10 грн., при цьому завдав потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді синця із садном на його тлі передньої поверхні шиї, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, 30.10.2024, близько 21:35 год., у ОСОБА_7 , який будучи раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановлений законом термін, зустрівши потерпілу ОСОБА_12 поряд із входом у під`їзд №1 по просп. Злуки, буд. 29 у м. Тернополі, виник раптовий, повторний, злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаним із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, в період дії воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.10.2024, близько 21:35 год., ОСОБА_7 перебуваючи поряд із входом у під`їзд №1 по просп. Злуки, буд. 29 у м. Тернополі, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає і його дії є непомітними для сторонніх осіб, увійшов слідом за потерпілою ОСОБА_12 , у приміщення підїзду. Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи на сходовій клітці першого поверху, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, направлений на заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, підбіг до потерпілої ОСОБА_12 та схопив її за шию обома руками, після чого притиснувши останню до стіни.

Надалі, потерпіла ОСОБА_12 почала чинити активний фізичний опір, а тому ОСОБА_7 з метою його подавлення, схопив ОСОБА_12 за волосся та намагався дістати із відкритої сумки, яку потерпіла утримувала на плечі гаманець. Про те, ОСОБА_7 усіх дій для доведення злочину до кінця не вчинив, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_12 вирвалася від останнього та втекла.

31.10.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що вказане затримання проведено з дотриманням вимог ст.208 КПК, а саме фактично затримання відбулось 31 жовтня 2024 року о 01 год. 40 хв. на території автовокзалу м.Тернопіль у зв`язку з тим, що безпосередньо після події злочину, яка відбулась 30 жовтня 2024 року о 19 год. 15 хв., потерпілий ОСОБА_11 повідомив характерні ознаки особи, сукупність яких вказувала на те, що саме ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення вказаного злочину. Про вказане затримання за участю захисника та двох понятих було складено відповідний протокол 31 жовтня 2024 року (розпочато о 04 год. 13 хв. закінчено о 04 год. 50 хв.). При цьому, ОСОБА_7 у відповідній графі протоколу письмово вказав, що зауважень і доповнень до нього не має. Протокол також підписаний захисником і двома понятими. В матеріалах справи немає даних про проведення із затриманим ОСОБА_7 будь-яких слідчих чи розшукових дій до складання протоколу затримання і сторона обвинувачення не обґрунтовує пред`явлену ОСОБА_7 підозру результатами таких слідчих дій.

01.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

01.11.2024 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0002511 від 31.10.2024, №0002517 від 01.11.2024, об`єднано в одне провадження за №0002511 від 31.10.2024.

01.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01.11.2024 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 00:00 год. 29.12.2024.

20.12.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

23.12.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002511 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України скеровано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою слідчого судді від 26 грудня 2024 року, яка оскаржується, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 21 лютого 2025 року включно.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та продовжують існувати ризики, які були визначені в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час вони не зменшилися, а тому зважаючи на санкції інкримінованих ОСОБА_7 статей КК України та відомостей про його особу є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що в сукупності свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу або його зміни.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розслідування цього кримінального провадження до закінчення раніше визначеного строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченим від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу підозрюваному або його зміни на більш м`який, суд прийшов до правильного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 21 лютого 2025 року.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував усі наведені обставини, які мають значення для правильного вирішення питання продовження дії запобіжного заходу, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а отже не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність законних підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 в частині незаконного затримання є необґрунтовані, оскільки будь-яких конкретних і переконливих аргументів щодо того в чому саме він вбачає незаконність його затримання в апеляційній скарзі не наведено.

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є належно мотивованим і відповідає як конкретним обставинам цього провадження так і встановленим в ході судового розгляду відомостям про особу підозрюваного.

Порушень вимог КПК України, які би могли стати підставою для скасування ухвали суду в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Щодо поданої під час апеляційного розгляду заяви ОСОБА_7 про його побиття працівниками поліції і безпідставне застосування до нього спецзасобів та заподіяння тілесних ушкоджень, то вона підлягає перевірці уповноваженим органом Державного бюро розслідувань шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст.404-419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2024 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Подану ОСОБА_7 заяву про вчинення відносно нього злочину направити територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м.Львові, для виконання вимог ст.214 КПК України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді