печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника-адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою підозрюваної ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0000055 від 26.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

07.03.2025 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга підозрюваної ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0000055 від 26.01.2024.

В обґрунтування доводів скарги підозрювана зазначає, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000055 від 26.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України.

У період часу з 26.01.2024 по листопад 2024 (точна дата невідома) досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в порушення вимог ст. 216 КПК України, здійснювалося слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України.

У листопаді 2024 (точна дата невідома) досудове розслідування, на виконання вимог ст. 216 КПК, доручено слідчим ТУ ДБР у м. Києві.

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні (у всіх вказаних вище випадках) здійснювала та здійснює на даний час Київська міська прокуратура.

В зазначеному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , 26.06.2024 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України, а саме, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненого організованою групою.

Вважає, що оскаржуване повідомлення про підозру базується на припущеннях та не містить об`єктивних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення. Зазначені відомості не є достатніми та достовірними, адже не містять жодних чітких фактів та жодних доказів, що могли б свідчити про вчинення ОСОБА_5 злочину.

Зібрані в ході досудового розслідування докази взагалі не підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України.

З повідомлення про підозру також не зрозуміло, яким саме чином ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, не маючи владних повноважень, незаконно притягнула ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до кримінальної відповідальності, не прийнявши при цьому жодного процесуального рішення у відповідних кримінальних провадженнях та не наділена таким процесуальним правом, як захисник.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, просив у її задоволенні відмовити.

В судовому засіданні на підставі наданих сторонами матеріалів встановлено, що другим слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055 від 26.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.369, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 372 КК України.

26.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах вказаного кримінального провадження вручено повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відтак дана скарга подана повноважною особою та в строки, визначені КПК України, підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення скарги слідчий суддя не вбачає.

Надалі слідчому судді при розгляді скарги на повідомлення про підзору слід відповісти на запитання, які критерії оцінки повідомлення про підозру під час розгляду цієї скарги, адже національний закон, зокрема ст. 303 КПК України їх не визначає.

Задля відповіді на це запитання слідчий суддя зобов`язаний звернутися до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до яких у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених в ст. 7 КПК України вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарг на повідомлення про підозру є: не лише формальне дотримання процесуальних норм (форма та зміст документу - повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень в особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо), але й змістовна складова підозри у контексті справедливості правосуддя. Це означає, що навіть за умов, коли всі процесуальні вимоги були дотримані, слідчий суддя має оцінити, наскільки обґрунтованими та логічно послідовними є фактичні підстави для висунення підозри. Формальне дотримання процедур - це лише одна сторона питання, адже правосуддя не може обмежуватися механічним виконанням норм закону. Справжня мета правосуддя полягає у забезпеченні балансу між захистом прав особи і суспільним інтересом у розкритті злочинів. Тому слідчий суддя при розгляді скарги на повідомлення про підозру має враховувати не лише наявність певних доказів, але й їхню якість, достовірність та здатність переконливо підтверджувати припущення про причетність особи до правопорушення.

Наприклад, якщо підозра базується на непрямих доказах, суддя повинен оцінити, чи створюють вони логічний ланцюг подій, який вказує саме на цю особу, чи є інші, не менш імовірні версії, які слідство не врахувало або умисно ігнорує. Також слід перевірити, чи не є докази суперечливими, неповними або такими, що не узгоджуються з іншими фактами.

Крім того, слідчий суддя оцінює загальну правдоподібність підозри у світлі принципу розумності.

Таким чином, слід надійти до висновку, що оцінюючи повідомлення про підозру, слідчий суддя діє не лише як формальний арбітр, а й як гарант дотримання основоположних принципів правосуддя, таких як презумпція невинуватості, захист прав людини і забезпечення об`єктивності розслідування, що випливає із визначення поняття слідчого судді.

Перевіряючи на предмет форми та змісту оскаржуваного повідомлення про підозру від 26.06.2024 у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024 щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що таке в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки в ньому наявні всі необхідні реквізити, визначені зазначеною нормою закону.

Оцінюючи порядок здійснення повідомлення про підозру від 26.06.2024 у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024 щодо ОСОБА_5 слідчий суддя не знаходить порушень закону, які б призвели до скасування означеного процесуального рішення.

Що стосується перевірки обґрунтованості повідомлення про підозру від 26.06.2024 у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024 щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Обґрунтованість підозри - це складна категорія, що відображає динамічний баланс між імовірністю того, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення, та наявністю доказів, які підтверджують це припущення. Цей баланс передбачає, що підозра не повинна ґрунтуватися на суто гіпотетичних припущеннях чи інтуїтивних відчуттях, але водночас не вимагає абсолютної впевненості у винуватості особи. З одного боку, імовірність означає, що зібрані дані вказують на можливу причетність конкретної особи до злочину, виходячи із логічного аналізу обставин, наявних доказів та їхньої взаємодії.

З іншого боку, доказовість вимагає, щоб ці факти були реальними, перевіреними та законно отриманими. Вони мають бути такими, що можуть бути використані в суді, витримувати перевірку на допустимість, належність, логічність і послідовність, а також не викликати обґрунтованих сумнівів у їхній достовірності.

Тому досягнення балансу між цими двома аспектами потребує постійного доповнення однієї складової іншою: коли імовірність створює підґрунтя для висунення підозри, доказовість повинна її підтверджувати або спростовувати.

У практичній площині цей баланс визначається необхідністю забезпечення прав особи, щодо якої висувається підозра, і правосуддя загалом. Якщо імовірність превалює над доказовістю, це може призвести до безпідставного переслідування, порушення принципу презумпції невинуватості та зловживання владою з боку правоохоронних органів.

Тому обґрунтованість підозри завжди перебуває в площині компромісу, який повинен бути динамічним, але водночас відповідати принципам справедливості, законності та розумності.

На підтвердження цього висновку вказує й те, що національне законодавство встановлює перелік випадків повідомлення про підозру (ст. 276 КПК України), якими зокрема є: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру в даному конкретному випадку мало місце застосування стороною обвинувачення п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України (наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення).

Таким чином, з урахуванням обставин справи, в даному випадку слідчий суддя при перевірці обґрунтованості повідомлення про підозру слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість повідомлення про підозру, зобов`язаний здійснити комплексний аналіз зібраних матеріалів кримінального провадження, щоб визначити, чи відповідає повідомлення встановленим вимогам закону і чи є у ньому об`єктивна основа, яка дозволяє висунути обґрунтовану підозру. Першочерговим завданням слідчого судді є встановлення самого факту події кримінального правопорушення, тобто підтвердження того, що певне діяння відбулося і що воно за своїми об`єктивними та суб`єктивними ознаками підпадає під склад злочину, визначений Кримінальним кодексом України. Для цього суддя має оцінити, чи відповідають наявні дані критеріям достовірності, логічності та несуперечливості, що дозволяють з упевненістю констатувати реальність цієї події.

Після первинного встановлення факту події злочину слідчий суддя має звернути увагу на ті обставини, які вказують на можливу причетність конкретної особи до вчинення цього діяння. У цій частині суддя має оцінити, чи є зібрані докази такими, що переконливо демонструють причинно-наслідковий зв`язок між діями підозрюваної особи та встановленою подією злочину. Важливо зазначити, що така перевірка виходить за межі формального аналізу документів - вона має базуватися на принципах об`єктивності, логічності та загальної переконливості. Докази, на які спирається повідомлення про підозру, повинні бути такими, що здатні переконати не лише професійного юриста, але й об`єктивного спостерігача у правомірності та обґрунтованості висновків слідства. Це означає, що докази мають бути зрозумілими, послідовними і логічно вписуватися в загальну картину події.

Іншими словами, докази повинні мати не лише формальну допустимість, але й матеріальну вагомість, тобто здатність підтверджувати певні факти або обставини.

Так, згідно оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_5 , підозрюється у притягненні завідомо невинних до кримінальної відповідальності слідчим, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненого організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 є наступним.

У провадженні відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000083 від 28.02.2023 за фактом придбання з метою збуту та транспортуванні з метою збуту незаконного виготовлених підакцизних товарів (сигарет з фільтром) на території м. Фастів Київської області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

До складу групи слідчих в указаному кримінальному провадженні було включено, зокрема, старшого детектива відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Київській області ОСОБА_8 .

Під час розслідування зазначеного кримінального провадження у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення.

З метою реалізації свого умислу ОСОБА_8 розробив план злочинних дій, до якого залучив детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Київській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також адвоката ОСОБА_5 та приватного підприємця ОСОБА_11 .

Таким чином, вищевказані особи зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення цього та інших кримінальних правопорушень, об`єднаного єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Відповідно до розробленого ОСОБА_8 плану та під його керівництвом ОСОБА_10 , будучи ознайомленим із спільним злочинним планом, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 кримінального правопорушення не вчиняла, штучно створив докази обвинувачення у вигляді показань свідків, які зафіксував у відповідних протоколах допитів та які було долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000083 від 28.02.2023.

Надалі, 05.02.2024, близько 11 год. 20 хв., керуючись спільним із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 злочинним умислом, перебуваючи в приміщенні ТУ БЕБ в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 3-б, ОСОБА_9 будучи обізнаним про те, що ОСОБА_6 злочину не вчиняв, вручив останньому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а саме в незаконному придбанні з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Крім того, у провадженні детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000538 від 19.03.2024 за фактом придбання з метою збуту та транспортуванні з метою збуту незаконного виготовлених підакцизних товарів (сигарет з фільтром) на території м. Фастів Київської області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

До складу групи слідчих в указаному кримінальному провадженні було включено, зокрема, старшого детектива відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Київській області ОСОБА_8 .

Під час розслідування зазначеного кримінального провадження у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення.

З метою реалізації свого умислу ОСОБА_12 розробив план злочинних дій, до якого залучив як співвиконавців детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Київській області ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , а також як пособників адвоката ОСОБА_5 та приватного підприємця ОСОБА_11 .

Таким чином, вищевказані особи зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення цього та інших кримінальних правопорушень, об`єднаного єдиним з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану відомого всім учасникам групи.

Відповідно до розробленого ОСОБА_14 плану та під його керівництвом ОСОБА_10 , будучи ознайомленим із спільним злочинним планом, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 кримінального правопорушення не вчиняла, штучно створив докази обвинувачення у вигляді показань свідків, які зафіксував у відповідних протоколах допитів та які було долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000538 від 19.03.2024.

Надалі, 15.05.2024, керуючись спільним із ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 злочинним умислом, перебуваючи в приміщенні ТУ БЕБ в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 3-6, ОСОБА_10 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_16 злочину не вчиняла, вручив останній письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а саме у незаконному придбанні з метою збуту та транспортуванні з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Відтак, слідчий суддя надаючи оцінку обґрунтованості оскаржуваної підозри повинен відповісти на питання чи мала місце подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 372 КК України тобто встановити наявність чи відсутність його об`єктивних ознак, не вдаючись до кваліфікації частин зазначеного злочину, у зв`язку з описаними вище діями ОСОБА_5 . Та чи є наявні докази, які цю подію підтверджують.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України подію злочину слід розуміти як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певний час, у певному місці та певним способом.

Подія злочину є фактичним підтвердженням наявності діяння, яке може бути визнане злочином тоді як об`єктивні ознаки визначають юридичну характеристику цієї події. Подія злочину вказує на те, що в реальному житті мало місце певне діяння чи бездіяльність, які спричинили суспільно небезпечні наслідки або створили загрозу таких наслідків. Об`єктивні ознаки злочину, своєю чергою, включають елементи, що формалізують цю подію як кримінальне правопорушення: діяння, його наслідки, причинний зв`язок між ними, а також час, місце, спосіб і засоби вчинення.

Об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ст. 372 КК України, полягають у діях уповноваженої особи, спрямованих на притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинної особи.

Так, в основу повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України, слідчим покладені дані, які містяться в зібраних в ході досудового розслідування доказах, зокрема:

- показання свідка ОСОБА_7 ;

- показання свідка ОСОБА_16 ;

- протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ;

- протокол обшук за місцем роботи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ;

- протоколі за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає слушними доводи підозрюваної ОСОБА_5 з приводу того, що 19.04.2024 Фастівським міськрайонним судом Київської області, за результатом судового розгляду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Вирок вступив у законну силу та не оскаржувався засудженим.

В ході судового розгляду ОСОБА_6 визнав себе винним та надав суду покази про обставини вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються записом судового розгляду та вироком.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_6 є винним у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Його вина доведена і встановлена вироком суду, відповідно до вимог КПК України.

Що стосується ОСОБА_7 слід зазначити, що відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 30.01.2024, остання дала покази про те що:

З 1970 року вона проживає у АДРЕСА_1 .

Приблизно з 2021 року вона вирішила зайнятись продажем тютюнових та алкогольних виробів на стихійному ринку у м. Фастів. З цією метою підшукувала осіб, які б могли постачати мені зазначені товари.

В той же час познайомилась із чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , який саме й займався постачанням підакцизних товарів партіями для роздрібного продажу. Де ОСОБА_11 брав ці товари їй невідомо.

В період з 2021 ОСОБА_11 почав постачати їй товари для продажу. В грудні 2021 року до них додому із обшуком прийшли працівники ДБР та вилучили тютюнові вироби, які були призначені для продажу. При цьому, жодних копій документів про вилучення товарів їй не залишили. Вона навіть не знає у якому кримінальному провадженні проводився обшук і як вона пов`язана із цим провадженням.

Наступного дня після проведення обшуку їй зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що про її діяльність із продажом підакцизних товарів знає начальник якогось правоохоронного органу у м. Києві та зазначив, що в разі сплати нею на користь цього начальника грошових коштів в сумі 6 тис. доларів США щорічно, то до неї не буде претензій з боку правоохоронних органів, і вона зможе безперешкодно здійснювати продаж підакцизних товарів. На вказану пропозицію вона відповіла відмовою на що ОСОБА_11 засмутився і сказав, щоб вона добре подумала.

Після цього, у лютому 2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення військ російської федерації на територію України і ОСОБА_11 не нагадував про цю пропозицію та продовжував постачати їй товари.

В кінці 2022 року ОСОБА_11 знову почав говорити їй, що якщо вона не буде платити працівникам правоохоронних органів (яких не називав) за прикриття її діяльності, то в неї знову будуть проблеми. Гроші вона мала віддавати йому, а він вже мав їх передавати далі. Вона знову відповіла йому на це відмовою. Після цього, ОСОБА_11 знову перестав говорити на цю тему та продовжував постачати товари.

В листопаді 2023 року ОСОБА_11 знову подзвонив та попередив, що за нею може бути стеження.

Далі 16 листопада 2023 року приблизно о 19:20 год. вона з чоловіком на їх автомобілі (мікроавтобус Мерседес Спрінтер, днз. НОМЕР_1 ) будучи у м. Фастів поїхали на відділення №1 «Нова пошта», де отримали товари, які вони замовляли у ОСОБА_11 .

Після цього, вони з чоловіком приїхали додому за адресою: АДРЕСА_1 , вона пішла до хати, а чоловік почав у гаражі вивантажувати товари.

В цей час на двір зайшло декілька чоловіків (приблизно 5-6 чоловік) в жилетах із написами Бюро економічної безпеки України, показали якийсь документ та сказали, що буде проводитись обшук. Прізвищ вказаних працівників вона назвати не може, оскільки вони їй не представлялись.

Обшук проводився тільки в гаражі, упродовж 4-5 годин та закінчився приблизно опівночі. За результатами проведення обшуку працівники БЕБ вилучили усі товари, які були нею отримані на «Новій пошті», а також ті які зберігались у гаражі. При цьому, будь-яких копій документів їй не було надано.

Усі вилучені товари, її чоловік на їх автомобілі у супроводі працівників БЕБ, повіз у м. Біла Церква, де наскільки вона знає, залишив на складі, який орендує ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 .

Наступного дня їй зателефонував ОСОБА_11 та сказав, що є чоловік, який зможе вирішити її проблему та передав слухавку, якійсь особі, яку назвав адвокатом. Вказана особа сказала їй, що вона повинна дати ОСОБА_11 15 000 дол. США для вирішення питання, подальшого неперешкоджання торгівельної діяльності, сплатити штраф в розмірі 110 тис. грн., а також знайти підставну особу, на яку можна буде перекласти провину. Вона відповіла, що їй необхідно подумати.

В подальшому, вона дізналась, що особа, яка назвалась адвокатом був працівник БЕБ ОСОБА_8 . Також, ОСОБА_17 вказав, що гроші необхідно буде передати через ОСОБА_11 .

Після цієї розмови, вона зрозуміла, що з неї вимагають неправомірну вигоду та вирішила звернутись із відповідною заявою до СБУ.

26 січня 2024 року їй зателефонував ОСОБА_11 та сказав, що їй необхідно їхати в суд та надав адресу: АДРЕСА_3 .

Коли вона разом із своїм чоловіком приїхала за вказаною адресою, зателефонував ОСОБА_11 та сказав зайти в будівлю та піднятись на 4 поверх. Вони підійшли до зазначеної ОСОБА_11 будівлі де вона побачила, що це не суд, а Територіальне управління БЕБ у Київській області.

Вони піднялись на 4 поверх, де їх зустрів працівник БЕБ, який 16 листопада 2023 року проводив обшук у них у гаражі та вилучав товари (прізвища не знає). Цей працівник провів їх до себе в кабінет де вже знаходились ще двоє працівників БЕБ, які також проводили обшук, та ОСОБА_8 , якого вона впізнала як особу, що розмовляла з нею по телефону, як адвокат.

Під час перебування в кабінеті працівник БЕБ складав якісь процесуальні документи на підставну особу, після чого роздрукував та вона їх підписала. Також, цей працівник їй сказав, що пізніше необхідно буде ще раз приїхати в БЕБ із цією підставною особою та адвокатом. Вона сказала, що у немає знайомих адвокатів, на що він відповів, що знайде сам.

Через деякий час, їй зателефонував ОСОБА_11 та надав номер адвоката та сказав, щоб вона з нею домовлялась. Вона зателефонувала цьому адвокату і вона їй сказала, що 31.01.2024 їй необхідно приїхати із підставною особою на АДРЕСА_4 , і вони ми разом підуть до БЕБ.

Також доповнила, що приблизно через три тижні після проведення обшуку зателефонував ОСОБА_11 та сказав, що вони можуть забрати їх автомобіль та для цього необхідно приїхати в м. Київ на вул. Хороброго. Коли вони приїхали за вказаною адресою, то чоловік зайшов до будівлі, а через деякий час повернувся із документом, підписаним детективом ОСОБА_18 , який надавав можливість забрати автомобіль разом із ключами зі складу ТОВ «СПЕЦ ТРАНС СКЛАД», який знаходиться за адресою: Київська область, с. Погреби, вул. Городецького, 17.

Крім цього, повідомила, що коли після того, як в грудні 2021 року у них вдома було проведено перший обшук і ОСОБА_11 їй запропонував платити правоохоронцям в цій ситуації йому допомагав ОСОБА_19 , який був його партнером у постачанні алкогольних та тютюнових виробів.

Таким чином, описані показання ніяким чином не можуть обґрунтувати підозру ОСОБА_8 . Більше того слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту, що ОСОБА_7 , у своїх показах засвідчила той факт, що займається продажом підакцизних товарів без ліцензії на стихійних ринках Фастова, що у стороннього спостерігача справляє враження незаконної діяльності.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 22.02.2024, остання дала покази про те що:

«Згідно із домовленістю з адвокатом ОСОБА_20 вона разом із підставною особою, а саме з ОСОБА_21 , мала приїхати 31 березня 2024 року до бюро економічної безпеки для оформлення документів. Однак, ОСОБА_22 з 31 березня не було вдома, про що вона сказала ОСОБА_23 . На це ОСОБА_24 їй сказав, що зараз приїде працівник БЕБ із адвокатом і вони разом будуть його шукати. В кінці дня 31.01.2024 до неї додому приїхав працівник БЕБ ОСОБА_25 разом із адвокатом ОСОБА_20 (їх приїзд було зафіксовано на камеру зовнішнього спостереження, яка розташована у дворі її будинку) вийшла до них, ми сіли до автомобіля, яким керував ОСОБА_25 та поїхали додому до ОСОБА_22 у с. Веприк, Фастівського району. Під час руху автомобіля вона із ОСОБА_26 та ОСОБА_27 не розмовляла.

Коли вони приїхали додому до ОСОБА_28 то його там не було і телефон його був вимкнутий. Вони під`їхали до магазину, що був поруч і ОСОБА_26 знайшов молодих хлопців, яким дав гроші, для того, щоб вони знайшли ОСОБА_28 . Через деякий час хлопці повідомили, що ОСОБА_28 не знайшли і вони поїхали з села.

Згодом від адвоката ОСОБА_20 вона дізналась, що вони із ОСОБА_26 знову приїжджали до дому до ОСОБА_28 але не знайшли останнього.

Весь цей час їй телефонував ОСОБА_29 та казав щоб вона швидше шукала ОСОБА_28 , і якщо вона до 11:00 год. понеділка 05.02.2024 його не знайде, то до кримінальної відповідальності буде притягнуто не ОСОБА_28 , а її чоловіка ОСОБА_30 .

У неділю 04.02.2024 вона все ж таки знайшла ОСОБА_28 й вони домовились, що в понеділок 05.02.2024 року поїдуть разом в Бюро економічної безпеки.

Надалі, зранку 05.02.2024 вона разом із своїм чоловіком та ОСОБА_21 , приблизно о 09:00 год. приїхали у м. Київ та під`їхали до відділення «А-банк», щоб заплатити обумовлену раніше суму 20 тис. грн. на підтримку ЗСУ, яка була необхідна для підписання угоди про визнання винуватості. Реквізити банку та рахунку їй надав ОСОБА_29 . Після перерахування коштів вони приїхали до будинку Бюро економічної безпеки, її чоловік залишився в автомобілі, а вона разом із ОСОБА_21 зайшли до будівлі та піднялись на 4 поверх. Там їх зустрів працівник БЕБ ОСОБА_31 , який їх зареєстрував та сказав що пізніше їх проведуть.

Через деякий час до них підійшов працівник БЕБ ОСОБА_32 та провів на 5 поверх у 508 кабінет. Коли вони зайшли до кабінету там знаходились працівники БЕБ ОСОБА_33 , ОСОБА_32 , а також ще двоє осіб, одного з яких вона впізнала, оскільки він приймав участь у проведенні обшуку у неї вдома 16.11.2023.

Під час знаходження їх в кабінеті, ОСОБА_26 роздрукував якісь документи, після чого надав їх на підпис ОСОБА_34 , який їх підписав.

Що саме це були за документи вона не знала. Після підписання документів ОСОБА_28 вони стали чекати адвоката.

Через деякий час до кабінету зайшла адвокат ОСОБА_20 , яка представилась і розповіла план їх сумісних дій. Під час розмови вона із ОСОБА_28 підписали договір.

Надалі, ОСОБА_26 їм сказав йти до «Медичного центру імені Гальченка», де звернутись до головного лікаря для отримання довідок про стан здоров`я ОСОБА_28 (довідки нарколога та психіатра), при цьому вони мали йому сказати, що з ним стосовно їх вже розмовляла особа на ім`я ОСОБА_35 .

Оскільки, головного лікаря не було на місці, то вони вийшли з медичного центру та вона разом із ОСОБА_27 зайшли до ресторану «Макдоналдс» де остання сказала підписати з нею договір про надання правової допомоги та передати гонорар в сумі 1 000 дол. США, що вона й зробила. У подальшому, довідки вони взяли у Фастівській лікарні.

Після цього, ОСОБА_27 їй сказала, щоб у разі необхідності вона їй телефонувала тільки на месенджер «Вотсап», вона скаже коли буде засідання суду і вона разом із ОСОБА_28 поїхали додому.

07 лютого 2024 року вона перебувала у м. Біла Церква та вирішила зателефонувати ОСОБА_23 і обговорити ситуацію що склалась. Вони зустрілись на заправці «ОККО» і вона розповіла ОСОБА_24 , що віддала адвокату 1 тис. дол. США та спитала які її наступні дії. На це ОСОБА_29 зателефонував працівнику БЕБ ОСОБА_36 і той під час гучного зв`язку розказав, що спочатку будуть судові засідання по розгляду справи щодо ОСОБА_28 і після цього визначено «порядок» за яким буде «вирішуватись питання», в тому числі щодо повернення вилучених товарів.

09 лютого 2024 року вона отримала від адвоката ОСОБА_20 смс-повідомлення про те, що судове засідання з розгляду справи ОСОБА_21 відбудеться 14 березня 2024 року. Потім ОСОБА_27 їй зателефонувала та сказала, що вони мають зустрітись приблизно 08 березня 2024 року і вона їх проінструктує, як себе ести в суді.

У подальшому, вона дізналась, що у м. Фастів знову проводяться обшуки у підприємців, у зв`язку з чим 20 лютого 2024 року вона знову зустрілась із ОСОБА_37 у м. Біла Церква та спитала які в подальшому будуть її відносини із працівниками БЕБ. На це ОСОБА_29 їй сказав, що поки її чіпати не будуть, а вже після рішення суду, і все закінчиться, тоді буде розмова про подальші взаємовідносини.

Вона спитала ОСОБА_38 про повернення вилучених товарів, на що він відповів що поки товар не повернуть та зателефонував по гучному зв`язку працівнику БЕБ ОСОБА_36 . В розмові ОСОБА_39 сказав, що коли закінчяться суди, тоді будуть «визначати порядок». Після телефонної розмови вона спитала у ОСОБА_38 скільки він платить працівникам БЕБ за «кришування», на що той відповів, що суму не скаже але платить кожен місяць. Також, він сказав, що коли все закінчиться то буде визначено, яку суму вона буде платити за «кришування».

До протоколу допиту приєднала копії документів про сплату 20 000 грн. на потреби армії на 2 арк., копії фотографій з камери зовнішнього спостереження на 8 арк., а також договір-доручення №5/24 про надання правової допомоги від 31.01.2024 на 3 арк. та договір-доручення 7/24 про надання правової допомоги від 05.02.2024 на 3 арк.»

Аналогічно попередньому протоколу допиту, дані цього також не містять жодних відомостей, які б могли слугувати хоча б припущенням про подію злочину інкримінованого ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 21.03.2024, остання дала наступні покази:

«19 березня 2024 року вона зателефонувала ОСОБА_23 та замовила у нього партію тютюнових та алкогольних виробів для продажу. ОСОБА_40 їй сказав, що товари можна буде забрати після обіду у м. Біла Церква. Приблизно в 15.30 год. її чоловік ОСОБА_41 на власному автомобілі «Мерседес Спрінтер» поїхав у м. Біла Церква за товарами. Через деякий час їй зателефонував чоловік та сказав, що ОСОБА_42 сам товари не привезе, а буде його помічник на ім`я ОСОБА_43 . Десь після 18.00 год. їй зателефонував чоловік та сказав, що його затримали працівники поліції та робили візуальний огляд автомобіля. Вона відразу зателефонувала ОСОБА_23 , розповіла про ситуацію, а він сказав, що вже зв`язався із її чоловіком та все вирішить.

Потім їй знову зателефонував ОСОБА_40 та сказав, щоб вона переказала чоловіку не відчиняти двері автомобіля. Біля 19.20 год. їй зателефонував чоловік та попросив його забрати з району «польського кладовища». Вона приїхала на місце де перебував її чоловік, де побачила патрульних поліції та слідчого. На її запитання чи може вона забрати автомобіль їй відповіли, що автомобіль опечатаний та буде вилучений на штраф-майданчик, оскільки у ньому візуально видно безакцизні тютюнові вироби.

Надалі, 20 березня 2024 року вона зателефонувала ОСОБА_23 та запропонувала зустрітись, щоб обговорити ситуацію, яка склалась 19 березня 2024 року. ОСОБА_29 погодився та сказав приїхати у м. Біла Церква в район магазину «Новус». Коли вона разом із чоловіком приїхали до місця призначення, то сіли в автомобіль ОСОБА_38 та вона спитала, що взагалі то сталось і що їм робити далі. ОСОБА_29 сказав, щоб вони не переживали і все вирішиться.

Так, ОСОБА_24 їм сказав, що в ситуацію можна буде вирішити двома шляхами: перший це домовитись із місцевим керівником поліції, а другий, коли справа піде до БЕБ Київської області, то вони її там закриють. Також, ОСОБА_24 сказав, що 19 березня 2024 розмовляв із ОСОБА_18 і той запевнив, що все буде добре. Під час розмови ОСОБА_29 зателефонував на гучний зв`язок адвокату, який напередодні консультував її чоловіка, і той сказав, що ввечері зустрінеться із якоюсь людиною і дізнається всю ситуацію, а потім передзвонить.

Також, адвокат сказав, що необхідно укласти з ним договір про надання адвокатських послуг.

Крім цього, ОСОБА_29 сказав, що вона та її чоловік потрапили в поле зору керівництва Фастівської поліції, оскільки є найбільшими продавцями товарів у Фастові і нікому не платять.

Також, ОСОБА_24 сказав їй, що все одно необхідно познайомитись із керівником Фастівської поліції, і це можна зробити через його знайому на ім`я ОСОБА_45 , яка також займається продажом алкогольних та тютюнових виробів, які бере у ОСОБА_38 і платить працівникам поліції за «кришування».

Після цього, ОСОБА_29 зателефонував на гучний зв`язок особі на ім`я ОСОБА_45 і в розмові з нею попросив звести її ( ОСОБА_7 ) та її чоловіка із начальником поліції, на що остання погодилась. ОСОБА_29 дав їй її номер мобільного телефону та сказав пізніше зателефонувати й домовитись про зустріч. Потім ОСОБА_29 сказав. Що все буде добре і вони поїхали додому».

Отже, покази які дала ОСОБА_7 під час допиту 21.03.2024 року свідчать про те, що станом на березень 2024 вона продовжувала займатись збутом, а також придбанням та транспортуванням з метою збуту підакцизних товарів без наявної ліцензії. Та при цьому обговорювала з ОСОБА_29 способи надати неправомірну вигоду керівнику Фастівської поліції за «прикриття» її незаконної діяльності. Тобто, зазначений доказ, також ніяким чином не може обґрунтувати підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_16 (чоловіка ОСОБА_7 ) від 21.03.2024, останній дав наступні покази:

«За вказаною у протоколі адресою він проживає зі своєю дружиною ОСОБА_46 . Вони разом займаються продажом на ринку у м. Фастів тютюнових виробів. Товари для продажу вони беруть у знайомого ОСОБА_47 , який займається оптовим продажом вказаних виробів.

Він знає, що його дружину ОСОБА_48 вже допитували з приводу проведення працівниками БЕБ Київської області обшуку в їх домоволодінні, вилучення товарів та розслідування стосовно їх кримінального провадження.

Додатково повідомив, що 19 березня 2024 року його дружина зателефонувала ОСОБА_23 та замовила у нього партію тютюнових та алкогольних виробів для продажу. Йому необхідно було приїхати о 16.00 год. на його автомобілі у м. Біла Церква в район вул. Сквирського шосе. На під`їзді до місця призначення він зателефонував ОСОБА_24 , який йому сказав, що сам приїхати не зможе, а буде його помічник на ім`я ОСОБА_43 та дав йому його номер телефону НОМЕР_2 .

Приблизно через 30-хв. приїхав ОСОБА_43 на автомобілі «Мерседес-Спрінтер» білого кольору і вони перевантажили тютюнові та алкогольні вироби з автомобіля ОСОБА_49 у його автомобіль.

Після цього, він ( ОСОБА_16 ) розвернувся та попрямував додому у м. Фастів. На в`їзді у м. Фастів біля «польського кладовища» його було зупинено працівниками патрульної поліції, які попросили у нього документи на автомобіль та відкрити машину для огляду.

Він відкрив автомобіль і вони сказали, що потрібно подивитись, що він везе у ящиках. Коли патрульний побачив на ящиках надпис «Мальборо» то сказав, що цигарки без акцизу після чого він закрив автомобіль. Після цього, він набрав ОСОБА_38 та сказав йому, що його затримали із його товарами, на що той відповів, що надасть телефонний номер адвоката на ім`я ОСОБА_41 і щоб він ( ОСОБА_16 ) виконував його вказівки.

Він зателефонував адвокату і керувався його настановами, а саме закрив автомобіль та не відкривав його нікому. Після розмови із адвокатом приїхала слідчо-оперативна група старшим у якій був слідчий поліції ОСОБА_50 , який також просив його відкрити для огляду автомобіль, на що він відповів відмовою.

Під час його спілкування зі слідчим ОСОБА_51 , тому хтось зателефонував, і він (слідчий) дав йому ( ОСОБА_16 ) слухавку та сказав, що ОСОБА_52 хоче зі ним поговорити. Коли він взяв слухавку, то по голосу зрозумів, що це працівник БЕБ Київської області ОСОБА_33 . ОСОБА_52 сказав, щоб він не вчиняв будь-яких агресивних дій по відношенню до працівників поліції та запевнив, що все буде добре.

Після цієї розмови працівники поліції склали якісь документи, які він не підписував, опечатали та забрали у нього автомобіль із товарами.

Через деякий час на місце приїхала його дружина та вони разом поїхали додому.»

Тобто, ОСОБА_16 під час його допиту 21.03.2024 також підтвердив, що він разом із своєю дружиною ОСОБА_7 займаються придбанням та транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів без наявності відповідної ліцензії. При цьому, 19.03.2024 його було затримано транспортний засіб разом із незаконним підакцизним товаром вилучений співробітниками поліції.

Так, згідно протоколів НСРД (записів розмов свідків та підозрюваних): ОСОБА_5 не приймала участі, як захисник, при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні (за ст. 204 КК України). ЇЇ було запрошено в якості захисника на стадії укладання Угоди. Матеріали справи вже було сформовано слідством.

ОСОБА_53 уклала договір про надання правничої допомоги, зазначила суму гонорару та отримала гонорар за надання адвокатських послуг. Після укладання договорів мала процесуальний статус захисника та адвоката (зі всіма правами відповідно до КПК України).

Ознайомившись з матеріалами справи (за ст. 204 КК України) побачила, що ОСОБА_54 надав викривальні щодо себе покази. В особистій розмові з ОСОБА_5 він сказав, що йде на угоду та визнає вину.

В двох судових процесах, ОСОБА_28 визнавав вину.

З протоколів НСРД вбачається, що ОСОБА_5 не знала ОСОБА_55 та родину ОСОБА_56 до укладання з ними договорів про надання юридичної допомоги.

ОСОБА_5 обговорювала з клієнтами позицію захисту та роз`яснювала їм наслідки поведінки в суді.

Пропонувала свої послуги, як адвоката у випадку потреби.

Отримала гонорар за виконання роботи з надання послуг адвоката.

Інформація (вказана вище), яка міститься в Протоколах НСРД узгоджується з інформацією, яка міститься в Протоколах допитів (в тому числі додаткових) потерпілого та свідків.

Вказане вище свідчать про відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до злочину, в скоєнні якого вона підозрюється. При цьому, в оскаржуваному повідомленні про підозру жодним чином не обґрунтовано, чим підтверджується причетність - адвоката ОСОБА_5 до злочину.

Згідно тексту оскаржуваного повідомлення про підозру: з метою реалізації свого умислу ОСОБА_8 розробив план злочинних дій, до якого залучив як співвиконавців вчинення вказаного кримінального правопорушення детективів Підрозділу ТУ БЕБ в Київській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також посібників адвоката ОСОБА_5 та приватного підприємця ОСОБА_11 .

Отже, на думку органу досудового слідства, ОСОБА_5 , як адвокат, була посередником у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 28, 372 КК України детективами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2024 № 757/58701/24-к повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року ОСОБА_57 , у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024, скасовано.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2024 № 757/58992/24-к повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024, скасовано.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2024 № 757/59039/24-к повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024, скасовано.

Тобто, вказаними судовим рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність доказів причетності їх до вказаного кримінального провадження.

За таких обставин, ОСОБА_5 не може бути посередником для осіб, які не мають відношення до вказаного кримінального правопорушення згідно вказаних ухвал Печерського районного суду м. Києва.

Ключовий критерій для застосування ст. 372 КК України - це факт завідомої невинуватості особи у вчиненні діяння, яке їй інкримінується. У цьому контексті "завідомо невинний" означає, що особа не мала жодного стосунку до події злочину, за який її притягують до відповідальності, і що слідчий чи прокурор достовірно знали про це.

З усіх протоколі допитів ОСОБА_7 чітко вбачається, що остання не те, що не заперечує факту зайняття придбанням та транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів без наявності відповідної ліцензії та збутом таких без необхідної ліцензії, а й навпаки прямо вказує про ці обставини.

Такий ступінь самоідентифікації ОСОБА_7 з подією злочину - придбання та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів без наявності відповідної ліцензії та збуту таких без необхідної ліцензії, унеможливлює висновок про те, що органи слідства чи прокуратури діяли з умислом притягнути завідомо невинну особу до кримінальної відповідальності

Отже, у цьому випадку слідчий суддя констатує відсутність події злочину, передбаченого ст. 372 КК України.

Зважаючи на те, що подія злочину є первинною і невіддільною підставою для формування будь-якого обвинувачення (підозри), то без події злочину підозра стає формальним або надуманим актом. І подальше переслідування особи стає юридично неможливим адже підозра втрачає свою основу. Оскільки може існувати лише за умови, що встановлено реальність кримінально караного діяння, яке відповідає ознакам складу злочину, передбаченого законом.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру щодо ОСОБА_5 від 26.06.2024 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 22, 26, 277, 278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу підозрюваної ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0000055 від 26.01.2024 - задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 26 червня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000055 від 26.01.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України (притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненого організованою групою).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1