Номер провадження:1-в/521/1386/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 , захисника засудженої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса заяву засудженої ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону №2886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшла заява ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону №2886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_6 , була засуджена вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 21.12.2022 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_6 покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженої. Строк покарання ОСОБА_6 визначено відраховувати з 21.12.2022 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасовано та звільнено ОСОБА_6 з-під варти у залі суду. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.10.2022 року до 21.12.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили.
У зв`язку з тим, що набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" N 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано та загальна вартість викрадено майна становить 1487,30 грн., просить звільнити її від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 21.12.2022 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.
Захисник засудженої адвокат ОСОБА_5 заяву засудженої підтримав, просив задовольнити та розглянути заяву за відсутністю ОСОБА_7 .
Представник Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_6 перебувала на обліку Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 20.03.2023 року та знята з обліку 27.05.2024 року згідно вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 07.06.2023 року, щодо вирішення питання про звільнення від відбування покарання поклалась на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе заяву засудженої задовольнити та звільнити її від відбування покарання за вирокомсуду від 21.12.2022 року у зв`язку із декриміналізацією кримінального правопорушення.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).
Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджена вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 21.12.2022 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_6 покладено на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженої. Строк покарання ОСОБА_6 визначено відраховувати з 21.12.2022 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасовано та звільнено ОСОБА_6 з-під варти у залі суду. На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_6 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.10.2022 року до 21.12.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 23.01.2023 року.
Даним вироком встановлено, що ОСОБА_6 20.10.2022 року вчинила викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, на загальну суму 1487 гривень 30 копійок.
09.08.2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (надалі Закон № 3886ІХ)
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч.3 ст 3, ч 2 ст.4 КК України).
Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до п.п.169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.
Отже, після набрання чинності Закону України № 3886-ІХ, дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Отже, судом встановлено, що станом на час вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме станом на 01.01.2022 року два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2481 грн. В той час як вартість викраденого ОСОБА_6 20.10.2022 року чужого майна склала 1487 грн. 30 коп., що виключає кримінальну відповідальність за це діяння.
За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст.5 та ч.2 ст.74 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 21.12.2022 року.
Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».
На підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву засудженої ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 21.12.2022 року покарання за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненій від відбування покарання з іспитовим строком з випробовуванням на 2 роки на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого нею діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що при звільненні від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, понесені особою правообмеження не підлягають відшкодуванню чи компенсації.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1