ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/52/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 29 січня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який погодив клопотання про арешт майна прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2024 року, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна задоволено частково та накладено арешт на ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , які вилучено 22 листопада 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: м.Запоріжжя, провулок Бастіонний, будинок №6; в іншій частині клопотання залишено без задоволення,

за участю прокурора ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Прокурор, який погодив клопотання про арешт майна прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2024 року, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна задоволено частково та накладено арешт на ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , які вилучено 22 листопада 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; в іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дослідивши клопотання, а також виходячи з обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на ноутбук та мобільний телефон, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України. Втім, слідчий суддя дійшов висновку, що паспорт для виїзду закордон громадянки України не підлягає арешту, оскільки вказаний документ посвідчує особу громадянина України, підтверджує громадянство України особи та дає їй право на виїзд закордон, тобто є особистим документом, який не підлягає вилученню при проведенні обшуку, а тим більше не може бути арештований слідчим суддею в порядку застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Не підлягає арешту і печатка з написом «Лікар ОСОБА_7 », оскільки вона використовується останньою у її лікарській діяльності. Також, не підлягає арешту вилучені грошові кошти, оскільки органом досудового розслідування не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які би доводили поза розумним сумнівом те, що ці грошові кошти були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на: грошові кошти у сумі 15 500 гривень; ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; печатку з написом «Лікар ОСОБА_7 » та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу просить розглянути без участі ОСОБА_7 та участі її захисника.

В обґрунтування своєї скарги, прокурор зазначає, що на теперішній час досудове розслідування триває, у зв`язку з чим не відпрацьовано всіх осіб, які надавали грошові кошти за виготовлення медичної документації для подальшого оформлення інвалідності.

На думку прокурора, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зауважує, що є наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас, прокурор зазначає, що санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає конфіскацію майна, а ОСОБА_7 , з метою уникнення цього додаткового покарання може вчинити дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження грошових коштів, на які слідчим суддею не накладено арешт, що може негативно вплинути на досудове розслідування та судове слідство у цій справі.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернулась до суду з вищевказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене 22 листопада 2024 року за адресою: м.Запоріжжя, провулок Бастіонний, будинок №6, а саме на: грошові кошти у сумі 15 500 гривень; ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; печатку з написом «Лікар ОСОБА_7 »; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 02 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

22 листопада 2024 року, в рамках цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді, будо проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 15 500 гривень; ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; печатку з написом «Лікар ОСОБА_7 »; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 .

Слідчий зазначила, що вилучені грошові кошти є об`єктами кримінально протиправних дій та були набуті кримінально протиправним шляхом, отримані службовими особами юридичної особи, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вилучення закордонного паспорту унеможливить те, що підозрювана покине межі території України, з метою переховування від правоохоронних органів, на вилученому мобільному телефоні та ноутбуці може міститися інформація щодо переписки службових осіб між собою на іншими особами щодо вчинення кримінального правопорушення, або копії документів щодо пацієнтів, у зв`язку із чим органу досудового розслідування необхідно провести судову комп`ютерно-технічну експертизу, вилучена печатка є об`єктом, який необхідний для проведення експертизи документів.

Посилаючись на викладені обставини, слідчий звернулась до суду із вказаним клопотанням.

В апеляційні скарзі прокурор просила апеляційну скаргу розглядати без участі ОСОБА_7 та її представника.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор пояснила, що до суду першої інстанції представник ОСОБА_7 надавав письмове заперечення на клопотання слідчого щодо арешту на майно, в якій зазначив їхню позицію з цього питання. Після судового засідання грошові кошти були повернуті ОСОБА_7 під розписку, у зв`язку з чим прокурор зазначає, що розгляд апеляційної скарги необхідно здійснювати без повідомлення та участі власника майна та її представника.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю власника майна ОСОБА_7 та її представника.

Під час апеляційного розгляду, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 була здійсненна перерва для надання прокурором необхідних для розгляду апеляційної скарги документів.

У подальшому прокурор направила на офіційну електрону адресу Запорізького апеляційного суду копії документів (постанову про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 02 серпня 2024 року, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 22 листопада 2024 року), та заяву в якій просила продовжити розгляд апеляційної скарги без її участі, вказавши, що на задоволені апеляційної скарги вона наполягає та просить її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом всіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції» (Amuur v. France) від 25 червня 1996 року, «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former Kingof Greece and Others v. Greece), та «Малама проти Греції» (Malama v. Greece).

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону та практики Європейського суду з прав людини, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у рамках зазначеного кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 02 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою одержання неправомірної вигоди з осіб, які втратили здоров`я внаслідок захворювання, травм та уроджених дефектів, що обмежує їх життєдіяльність, під час проведення експертних оглядів щодо встановлення або підтвердження останнім групи інвалідності та строків переогляду нейрофтальмологічної МСЕК, із залученням третіх осіб, а саме лікарями приватної клініки ТОВ «Вітацентр» , організовано механізм видачі груп інвалідності (в деяких випадках фіктивних) за неправомірну вигоди. Завідувачка відділення неврології клініки ТОВ «Вітацентр» ОСОБА_9 вступивши у злочинну змову з лікарем-нейрохірургом клініки ТОВ «Вітацентр» ОСОБА_10 , лікарем-рентгенологом клініки ТОВ «Вітацентр» ОСОБА_7 , головою Нейрофтальмологічної МСЕК Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради ОСОБА_11 , членом комісії Обласної МСЕК №2 Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради ОСОБА_12 , організували схему з вимагання неправомірної вигоди у розмірі 210 000 гривень за встановлення фіктивної групи інвалідності військовозобов?язаним особам з метою подальшого ухилення від мобілізації.

З метою проведення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, збирання доказів у кримінальному провадженні, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення, відшукання документальних та електронних носів інформації, комп`ютерної техніки, чорнових записів, що можуть містити відомості, які містять на собі сліди злочину, в тому числі із зразками підпису та почерку службових осіб, які задіяні в злочинній схемі та печаток, які належать лікарям, засобів зв`язку, за допомогою яких спілкуються фігуранти кримінального провадження, грошових коштів одержаних внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та/або які є доходами від них, а також інших речей і документів, що можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, 22 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 від 14 листопада 2024 року було проведено обшук за місцем проживання лікаря-рентгенолога клініки ТОВ «Вітацентр» громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено таке майно, а саме:

- грошові кошти у сумі 15 500 гривень;

- ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N; MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього;

- мобільний телефон марки «IPhone XS Max 256 ГБ» в корпусі золотистого кольору, і блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою

НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- печатка з написом «Лікар ОСОБА_7 »;

- закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_7 .

23 листопада 2024 року старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про арешт цього майна.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000089, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України; постанову про внесення змін до складу слідчої групи від 06 листопада 2024 року; постанову про доручення здійснення досудового розслідування від 02 серпня 2024 року; постанову про призначення групи прокурорів від 02 серпня 2024 року; постанову про призначення групи прокурорів від 17 жовтня 2024 року; повідомлення про призначення прокурора у кримінальному провадженні від 17 жовтня 2024 року; постанову про доручення проведення досудового розслідування від 17 жовтня 2024 року; постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 17 жовтня 2024 року; рапорт оперуповноваженого в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 01 серпня 2024 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01 серпня 2024 року; рапорт оперуповноваженого управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 17 жовтня 2024 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 жовтня 2024 року; протоколи допиту свідка від 18 жовтня 2024 року, 23 жовтня 2024 року; протокол огляду від 23 жовтня 2024 року; рапорт оперуповноваженого в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 29 серпня 2024 року; протоколи огляду заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів від 13 серпня 2024 року, від 15 серпня 2024 року; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 27 вересня 2024 року, 15 серпня 2024 року, 17 жовтня 2024 року, 22 жовтня 2024 року; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо -, відео контроль особи від 22 серпня 2024 року, 09 жовтня 2024 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо -, відео контроль особи від 22 серпня 2024 року; протоколи допиту свідка від 20 серпня 2024 року, 26 серпня 2024 року; рапорт оперуповноваженого в ОВС управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 04 листопада 2024 року; протокол огляду від 09 листопада 2024 року; протоколи допиту свідків від 11 листопада 2024 року; копія ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2024 року; протокол обшуку від 22 листопада 2024 року; постанова про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження від 22 листопада 2024 року та інші копії документів, якими, на думку ініціатора клопотання, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Як зазначено вище, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2024 року задоволено частково клопотання слідчого та накладено арешт на ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max 256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , ніким не оскаржується, у зв`язку з чим вказана ухвала в зазначеній частині не переглядається апеляційним судом на підставі вимог ст.404 КПК України.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині не накладення арешту на грошові кошти у сумі 15 500 гривень; печатку з написом «Лікар ОСОБА_7 »; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , колегія суддів звертає увагу на таке.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий обґрунтував необхідність накладення арешту на грошові кошти тим, що вилучені грошові кошти - є об`єктами кримінально протиправних дій та були набуті кримінально протиправним шляхом отримані службовими особами юридичної особи, внаслідок вчинення кримінального правопорушення; на вилучену печатку тим, що вона є об`єктом, який є необхідними для проведення судових технічних експертиз документів, як зразки печатки на картках пацієнтів про стаціонарне лікування, які були оформлені на стаціонарне лікування, але фактично не перебували на лікуванні; на вилучений закордонний паспорт тим, що вказаний арешт унеможливить те, що підозрювана покине межі території України, з метою переховування від правоохоронних органів, для уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчим в клопотанні зазначено, що метою накладення арешту на грошові кошти, печатку з написом «Лікар ОСОБА_7 »; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , є збереження речових доказів.

Вилучене майно 22 листопада 2024 року постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000089 від 02 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В свою чергу, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя слушно зазначив, що слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у клопотанні, оскільки не надано доказів того, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, є предметом кримінально протиправних дій, щодо яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що вказані грошові кошти були отримані в якості неправомірної вигоди, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 3 ст.368 КК України, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.

Колегія суддів з таким висновком слідчого судді погоджується та вважає, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні не було доведено, що вказані грошові кошти здобуті кримінально-протиправним шляхом, та те, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 офіційно працевлаштована у ТОВ «Вітацентр» на посаді лікаря-рентгенолога, а відтак вона отримує офіційний дохід та могла накопичити 15500 грн. До того ж, за місцем проживання ОСОБА_7 не було вилучено грошових коштів, які були заздалегідь ідентифіковані та використовувались органом досудового розслідування для контролю за вчиненням злочину.

Викладене ніким не спростовано.

З приводу посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підставою для накладення арешту на грошові кошти є подальша конфіскація цих грошових коштів, як додаткового виду покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як вже зазначено вище, у клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_7 саме з метою збереження речових доказів.

Про забезпечення конфіскації майна як виду покарання у клопотанні не ідеться.

Колегія суддів вважає, що в межах поданого клопотання підстав для накладення арешту на грошові кошти, які не були ідентифіковані заздалегідь, як і самої доцільності такого арешту в цьому випадку органом досудового розслідування та прокурором не доведено.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність необхідності накладення арешту на паспорт для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_7 .

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Проте, як вбачається з матеріалів провадження та поданого клопотання, паспорт для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_7 не має відношення до кримінального правопорушення, яке розслідується.

Слідчим та прокурором не доведено, що вказаний документ був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто вказаний закордонний паспорт для виїзду за кордон не відповідає критеріям, визначеним ст.ст.98, 167, 170 КПК України.

В клопотанні слідчого зазначено про те, що вилучений закордонний паспорт унеможливить те, що підозрювана покине межі території України, з метою переховування від правоохоронних органів.

Проте, такої підстави для накладення арешту законом не передбачено.

Отже, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що вказаний документ має значення та будь-яке відношення до факту можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відсутні правові підстави для накладення арешту на цей документ.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що також, не підлягає арешту печатка з написом «Лікар ОСОБА_7 », оскільки вона використовується ОСОБА_7 у її лікарській діяльності. До того ж, слідчий не позбавлена можливості зробити відтиски вказаної печатки для проведення, у разі необхідності, судової технічної експертизи.

Вищевикладені висновки слідчого судді прокурором в апеляційній скарзі не спростовані в установленому законом порядку.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки ні слідчим, ні прокурором не доведено, що накладення арешту на вищевказану печатку дійсно є необхідним заходом забезпечення цього провадження та що без накладення вказаного арешту досягти цілей провадження неможливо.

В свою чергу те, що вилучене майно, визнано речовим доказом у провадженні, само по собі безумовно не може свідчити про те, що це майно дійсно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, на що обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, на думку колегії суддів, при вирішенні питання про арешт майна на грошові кошти, печатку з написом «Лікар ОСОБА_7 »; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі обставини, що мають значення.

Інші доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків слідчого судді теж не спростовують.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги прокурора, не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора, який погодив клопотання про арешт майна прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 листопада 2024 року, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна задоволено частково та накладено арешт на ноутбук марки Lenovo idea pad SL slim 516IAH8, S/N: MR2FTGW8, сірого кольору та зарядне до нього; мобільний телефон марки IPhone XS Max256 ГБ в корпусі золотистого кольору, у блакитному чохлі із пошкодженням захисного скла в лівої сторони екрану, із сім-картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , які вилучено 22 листопада 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; в іншій частині клопотання залишено без задоволення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4