МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2630/24
Провадження № 1-кп/945/543/24
УХВАЛА

Іменем України

31 грудня 2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві, в режимі відеоконференції з приміщенням державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року за №0000435 про продовження строку тримання під вартою в ДУ «Миколаївському слідчому ізоляторі» відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку показання 08.09.2021, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України,

-за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановила:

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року за №0000435 про продовження строку тримання під вартою в ДУ «Миколаївському слідчому ізоляторі» відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000435, зареєстрованому 05.11.2024 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 04.11.2024, у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували в с. Шостакове Миколаївського району Миколаївської області, де познайомились з ОСОБА_9 , який запросив чоловіків до себе до дому випити алкогольних напоїв. Придбавши спиртне, чоловіки направились до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 .

Перебуваючи у зазначеному будинку в одній з кімнат, під час сумісного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між чоловіками виникла раптова сварка, під час якої ОСОБА_8 та ОСОБА_4 почали наносити ОСОБА_9 тілесні ушкодження ногами та руками по різним частинам тіла, в область голови та тулуба.

Від отриманих ударів ОСОБА_9 упав на підлогу, був у непритомному стані, та не в змозі чинити опір. Після чого, з метою продовження нанесення умисних тілесних ушкоджень, та щоб останній не чинив опір, ОСОБА_8 у приміщенні кухні знайшов ізоляційну стрічку якою зв`язав ОСОБА_9 руки та намотав на очі, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 продовжили наносити удари ОСОБА_9 в область тулуба та голови.

05.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями у вигляді: пошкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, численних ран голови та обличчя, переломів ребер, уламкового перелому кісток носу, поширених кровиливів під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку, зовнішніх та внутрішніх поверхнях, з двобічним скупченням крові в шлуночках мозку, яка ускладнилась набряком та здавленням головного мозку у вигляді вторинних стовбурових крововиливів.

04.11.2024 у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на законних підставах перебували в приміщенні житлового будинку, що на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вступили у попередню злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а саме майна яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяли ростерну духовку марки «Mirta», вартістю 1333 гривні 33 копійки та телевізор марки «Samsung», вартістю 2416 гривень 66 копійок та вийшли з приміщення житлового будинку, що на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 помістили майно ОСОБА_9 до автомобіля марки «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому в подальшому з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 , яку визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні, матеріальну шкоду на суму 3749 гривень 99 копійок.

05.11.2024 ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк до 10 років.

07.11.2024 ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком дії до 03.01.2025 включно.

05.12.2024 ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.2 ст. 121 КК України.

25.12.2024 в.о. керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 05.02.2025 року.

Прокурор вказує на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може вживати заходи впливу на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, з метою зміни ними показів на його користь; може вчинити інше кримінальне правопорушення направлене на приховування обставин інкримінованих злочинів; може здійснювати заходи щодо затягування проведення досудового розслідування, шляхом не виконання покладених на нього обов`язків.

Закінчити досудове розслідування на даний час не можливо, так як триває проведення судових експертиз.

З урахуванням вищенаведеного, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, у судовому засіданні висловились проти задоволення клопотання. Зокрема, захисник та підозрюваний наголосили на тому, що підозрюваний вину визнав, співпрацює зі слідством, не збирається тікати, наразі хворіє і в умовах слідчого ізолятора не отримує необхідну медичну допомогу. Вважають, що домашній арешт за місцем проживання його співмешканки як вид запобіжного заходу повністю забезпечить виконання обов`язків підозрюваним.

Розглянувши клопотання, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з нижченаведених доводів, міркувань та мотивів.

Відповідно до ч.1ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Санкція ч. 2 ст. 121 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, вказані правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Згідно приписівст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 8 статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Факти, які є причиною виникнення підозри на стадії досудового розслідування, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу(судове провадження). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Слідчим суддею установлено, що 05.11.2024 ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000435 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, а 05.12.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.2 ст. 121 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

07.11.2024 ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком дії до 03.01.2025 включно.

25.12.2024 в.о. керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 05.02.2025 року.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про виявлення кримінального правопорушення ЄО за № 5026 від 05.11.2024; протоколами оглядів місця подій від 05.11.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.11.2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 .

Під час розгляду клопотання встановлено, що обсяг і зміст наведених доказів підтвердження обґрунтованості підозри, є достатнім, в тому числі для переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могли бути вчинені інкриміновані кримінальні правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з мотивами наведеними у клопотанні, а також доводами учасників процесу, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з їх змісту, слідчий суддя дійшов висновку про наявність на даному етапі провадження обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Під час розгляду клопотання встановлено доцільність застосування запобіжного заходу за для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.196 КПК, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

За приписами ч.3 ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 завершується 03.01.2025. Відтак, на даний час виникла об`єктивна необхідність вирішення питання доцільності його продовження.

Під час розгляду клопотання встановлено, що наявні ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу на даний час фактично не зменшились. Досудове розслідування триває, оскільки на даний час ще не проведено усього комплексу слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги обставини визначені у ч.1ст.178 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя враховує що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, характер злочинів, не одружений, підтверджень перебування утриманців не маючий, офіційно не працевлаштований, вчинив інкриміновані злочини в період незнятої та не погашеної судимості за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.03.2018, тобто наявність факторів, що можуть спонукати підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вжити заходів до затягування проведення досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто обставин визначених ст. 177 КПК України, у світлі наявних даних про характер злочину, у якому він підозрюється.

У ході розгляду клопотання обставин, які перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного не встановлено.

Також, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проте ця обставина сама по собі не свідчить про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та не може належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Наведені обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, з дотриманням справедливого балансу між цими стандартами і правами та інтересами підозрюваного.

Ухвалюючи рішення за клопотанням, враховую і те, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте воно у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Запобіжний захід тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі підозрюваного, а й характеру та тяжкості злочинів у вчиненні яких особа підозрюється, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню підозрюваного від суду та вчиненню інших дій спрямованих на перешкоджання проведенню об`єктивного досудового розслідування.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами та підтверджені в процесі розгляду клопотання, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, у сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на учасників кримінального провадження, тобто перешкоджання кримінальному провадженню, підтверджує наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних процесуальних дій.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що такі є вмотивованими.

Оцінюючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховується те, що тяжкість кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, свідчить, що запропонований запобіжний захід може вважатися законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення слідчого судді у цій справі повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Запропонований запобіжний захід не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для того щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені статтями 2, 9 КПК України.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, який вчинив злочин в період непогашеної судимості за попереднім вироком та тяжкості пред`явленої підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, у тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а також наведені вище обставини встановлені в ході розгляду клопотання, зокрема ризики, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному.

Разом з тим, клопотання прокурора в частині залишення підозрюваного ОСОБА_4 , утримуватися в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» задоволенню не підлягає, оскільки нормами КПК України не передбачено вибір місця утримання підозрюваного слідчим суддею.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року за №0000435 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строків досудового розслідування.

Строк дії даної ухвали - до 05 лютого 2025 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

01.01.2025