Справа № 359/1178/25
Провадження № 1-кс/359/334/2025
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що Бориспільською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 19.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Встановлено, що на адресу Бориспільської окружної прокуратури надійшло звернення від Вороньківської сільської ради щодо шахрайського заволодіння земельними ділянками комунальної форми власності.

Зокрема, в ході досудового розслідування встановлено, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації №1039 від 24.03.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району» фактично затверджено технічну документацію складену ТОВ «Фінансова-Консалтингова Група «Алькор».

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року № 726 ОСОБА_4 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_5 продали ТОВ «Легран-есестс-менеджмент» земельну ділянку (без зазначення кадастрового номеру) площею 0.9900 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району для ведення особистого селянського господарства.

Однак, згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів встановлено, що внаслідок вказаного договору реалізовано земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0055, а не земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0599. Також факт продажу земельної ділянки із кадровим номером :03:002:0055 підтверджується і Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ПЛ №233120 від 20.10.2009 виданого на підставі укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 №726.

Незважаючи на це, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ПЛ №233120 від 20.10.2009 виданого на підставі укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 №726 вказано як підставу набуття права власності ТОВ «Легран-есестс-менеджмент» на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0599.

Окрім того, конфігурація та форма земельної ділянки виділеної ОСОБА_4 не відповідає сформованій формі та конфігурації земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0599.

Також необхідно зазначити, що на підставі протесту прокурора № 1496 від 28.02.2011 постановлено розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації №715 від 11.03.2011 скасовано розпорядження голови Бориспільської районної державної адміністрації від 24.03.2009 № 1039, яким раніше передано ОСОБА_4 земельну ділянку у приватну власність

Однак, директор ТОВ «Легрант-есетс-менеджмент» ОСОБА_6 , використовуючи договір купівлі-продажу, а також державний акт про право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0055, здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0599, що розташована територіально зовсім у іншому місці, та на підставі заяви про поділ вказаної земельної ділянки від 10.07.2024 року було здійснено її ділення та утворено нові земельні ділянки із кадастровими номерами: :03:002:1607, :03:002:1608, :03:002:1599, :03:002:1600, :03:002:1602, :03:002:1606, :03:002:1605, :03:002:1604, :03:002:1603, :03:002:1602.

Після цього, вказані утворені земельні ділянки впродовж короткого періоду часу відчужено ОСОБА_6 , як директором Товариства «Легрант-есетс-менеджмент» на користь інших осіб шляхом укладення договорів купівлі-продажу.

Так, земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1607 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 462 виданий 10.10.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_8 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1608 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 423 виданий 10.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_9 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1599 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 424 виданий 10.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_9 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1600 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 428 виданий 12.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_10 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1602 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 448 виданий 27.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_11 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1606 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 453 виданий 01.10.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_12 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1605 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 452 виданий 01.10.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_12 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1604 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 409 виданий 04.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_13 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1603 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 408 виданий 04.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_13 .

Земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1602 площею 0.0999 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 448 виданий 27.09.2024 приватним нотаріусом ОСОБА_7 відчужена на користь ОСОБА_11 .

Описані факти свідчать про незаконне набуття права власності на земельну ділянку із кадастровим номерам :03:002:0599, а також як наслідок поділу та подальшого продажу, і земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:002:1607, :03:002:1608, :03:002:1599, :03:002:1600, :03:002:1602, :03:002:1606, :03:002:1605, :03:002:1604, :03:002:1603, :03:002:1602.

29.01.2025 постановою прокурора вище вказані земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000131 від 19.12.2024.

У зв`язку із тим, що після державної реєстрації права власності, вказані земельні ділянки відчужувались третім особам, на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначені земельні ділянки, їх знову може бути незаконно відчужено, або укладено інші правочини стосовно вказаних земельних ділянок на користь третіх осіб, що значно ускладнить здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

В судове засідання прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не з`явився. До початку розгляду клопотання надав заяву, в якій клопотання просив розглянути без його участі та задовольнити.

За клопотанням прокурора розгляд клопотання про арешт здійснюється без участі власників майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1ст.173 КПК України).

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити, та накласти арешт на вищевказані земельні ділянки, які визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування юридичним та фізичним особам, на майно, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000131 від 19.12.2024, а саме на земельні ділянки із наступними кадастровими номерами, які належить: земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1607 - ОСОБА_8 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1608 - ОСОБА_9 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1599 - ОСОБА_9 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1600 площею 0.0999 га - ОСОБА_10 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1602 - ОСОБА_11 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1606 - ОСОБА_12 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1605 - ОСОБА_12 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1604 - ОСОБА_13 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1603 - ОСОБА_13 , земельна ділянка із кадастром номером :03:002:1602 площею 0.0999 га - ОСОБА_11 .

Встановити заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно арештованих земельних ділянок з кадастровими номерами :03:022:0003, :03:002:1607, :03:002:1608, :03:002:1599, :03:002:1600, :03:002:1602, :03:002:1606, :03:002:1605, :03:002:1604, :03:002:1603, :03:002:1602 особам, що мають право на вчинення таких реєстраційних дій згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1