УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 Справа №607/5280/25 Провадження №1-кс/607/1591/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, українки, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , з незакінченою середньою освітою, яка є ученицею 7 класу Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, із забороною залишати помешкання за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, у кримінальному провадженні №0000525 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000525 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що о 05 год. 00 хв. 24.02.2022 за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_8 , збройні сили Російської Федерації незаконно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.03.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Тернополі, використовуючи застосунок «Telegram», зі свого аккаунту розпочала листування з невстановленим на теперішній час чоловіком, який представився « ОСОБА_9 » та спілкувався російською мовою. У подальшому, в ході спілкування по телефону за допомогою застосунку «Telegram», невстановлений на теперішній час чоловік на ім`я « ОСОБА_9 » запропонував ОСОБА_4 придбати визначені ним елементи (складові) для виготовлення саморобного вибухового пристрою, фізично виготовити саморобний вибуховий пристрій та транспортувати його у зазначені «Александром» місця задля вчинення вибуху, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення. На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодилась та, з метою реалізації поставлених перед нею завдань, 10.03.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за сприянням «Александра», орендувала квартиру АДРЕСА_2 . У період з 10.03.2025 по 12.03.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на виконання раніше поставлених «Александром» завдань, придбала необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою елементи, після чого, 12.03.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під контролем останнього через месенджер «Telegram», з`єднала раніше придбані та оброблені компоненти, помістивши їх у пластикову пляшку, ємністю 6 літрів, приєднавши при цьому до них також завчасно придбані запалювачі та мобільний пристрій, і таким чином виготовила саморобний вибуховий пристрій.

У подальшому, 13.03.2025, у період часу з 05 год. 00 хв. до 05 год. 40 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за вказівкою «Александра», прибула за вказаною останнім адресою: м. Тернопіль, вул. Степова, 45, а саме до приміщення відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, де поклала виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій, який завчасно помістила у свій рюкзак чорного кольору, під службовий автомобіль марки «Skoda Fabia» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований поряд з приміщенням зазначеного підрозділу поліції. Надалі, ОСОБА_4 , знаходячись поруч з приміщенням відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у м. Тернопіль по вул. Степова, 45, перебуваючи на зв`язку із «Александром», виконувала його вказівки, задля забезпечення можливості віддаленого спостереження за місцем розміщення саморобного вибухового пристрою та подальшого його віддаленого приведення в дію та вчинення вибуху, встановила біля сміттєвої урни, неподалік від транспортного засобу, під яким залишила свій рюкзак із саморобним вибуховим пристроєм, інший мобільний телефон з приєднаним до нього пристроєм живлення (павербанком). Однак, 13.03.2025 близько 06 год. 50 хв. залишений ОСОБА_4 під службовим автомобілем марки «Skoda Fabia» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , саморобний вибуховий пристрій у рюкзаку чорного кольору виявлено та в подальшому знешкоджено працівниками правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Слідчий у клопотанні вказує, що за таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на терористичний акт, тобто вчиненні вибуху, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням на неї обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена неповнолітній підозрюваній та її законному представнику.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 даного запобіжного заходу.

Неповнолітня підозрювана ОСОБА_4 , її законний представник ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000525 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України. Зокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000525 від 13.03.2025; протоколи огляду місця події від 13.03.2025 з долученими до них таблицями ілюстрацій; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 13.03.2025; протокол огляду предметів від 13.03.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2025; протокол допиту (неповнолітнього) підозрюваного ОСОБА_4 від 14.03.2025, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому слідчим суддею повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною ОСОБА_4 цього кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України, тобто у закінченому замаху на терористичний акт, тобто вчиненні вибуху, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої. Відтак, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та розмір покарання, яке їй загрожує, підозрювана може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також враховує, що підозрювана ОСОБА_4 згідно з повідомленою їй підозрою тривалий час здійснювала підготовку до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення проти громадської безпеки, а також те, що остання є неповнолітньою особою, самостійного джерела доходу не має, що в цілому свідчить про те, що остання може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для застосування запобіжного заходу.

Отже, з урахуванням наведеного, а також вікових та психологічних особливостей підозрюваної, роду її занять, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують застосування щодо неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово. За встановлених обставин слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної, яка є неповнолітньою; міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання; наявність у підозрюваної постійного місця навчання; репутацію підозрюваної; відсутність судимостей у підозрюваної; ризик повторення протиправної поведінки.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя доходить висновку, що на даному етапі кримінального провадження виправданий такий ступінь втручання у права і свободи особи підозрюваної ОСОБА_4 , що відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

На переконання слідчого судді, застосування щодо неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є співмірним з існуючими ризиками, передбаченими пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідає її особі, та тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого їй ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 205, 309, 372, 492 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити неповнолітній підозрюваній ОСОБА_4 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неповнолітню підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на неповнолітню підозрювану ОСОБА_4 обов`язків визначити по 12.05.2025.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Доручити виконання ухвали Тернопільському РУП ГУНП в Тернопільській області, для чого негайно направити її копію для здійснення відповідного контролю за підозрюваною.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1