Провадження № 1-кп/635/444/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3

сторона захисту обвинувачена ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001007 від 16 жовтня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Зміїв, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не працевлаштована, не заміжня, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не засуджена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 Указом Президента України № 64/22, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який триває по теперішній час.

05.10.2024 в 09:20 ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , з яким вона познайомилась вранці цього дня перебуваючи місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та на прохання якого погодилась допомогти йому зняти кошти в банкоматі, прийшла до магазину за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вулиця Незалежності, 48 та підійшовши до банкомату «ПриватБанку» ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 свою банківську картку «ОщадБанка» № НОМЕР_1 та повідомив пін-код від вищевказаної картки. Після зняття грошових коштів ОСОБА_4 віддала гроші та банківську картку ОСОБА_6 який поклав вищевказану картку до свого паспорта громадянина України, що бачила ОСОБА_4 . Далі, купив продукти харчування, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пішли додому до потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 , де в ході спілкування остання побачила, що потерпілий поклав свій паспорт громадянина України з банківськими картками на тумбочку і в неї виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на викрадення грошових коштів з картки «ОщадБанка» № НОМЕР_1 . Реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, взяла банківську картку «Ощад Банку» № НОМЕР_1 та скориставшись фізичною наявністю банківської картки і маючи доступ до її ідентифікуючих ознак (пін-коду) в той же день пішла до банкомату «ПриватБанку», який розташований в магазині за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вулиця Незалежності, 48, та таємно зняла з вищевказаної банківської картки «ОщадБанку» о 13:42 - 1000 грн., о 13:45 - 1000 грн. і о 13:53 - 4500 грн., тим самим викрала в потерпілого грошові кошти. Після цього, ОСОБА_4 розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 грн.

Крім того, 05.10.2024, в другій половині дня, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , де в ході спілкування побачила, що потерпілий поклав свій паспорт громадянина України з банківськими картками на тумбочку і в неї виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на привласнення офіційних документів. Реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на незаконне привласнення офіційних документів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяла паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , в якому знаходились: картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , картка «ОщадБанку» № НОМЕР_1 відкрита на ім`я ОСОБА_6 , картка «УкрСибБанку» з картковим рахунком НОМЕР_2 відкритим на ім`я ОСОБА_6 , картка «РайффайзенБанка» НОМЕР_3 відкрита на ім`я ОСОБА_6 , які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність, примітки до ст. 358 КК України, є офіційними документами, оскільки містять зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видані уповноваженою особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, тим самим незаконно заволоділа паспортом та іншим важливим особистим документом карткою платника податків та позбавила потерпілого можливості реалізувати свої права, свобод і законні інтереси. У подальшому, незаконно заволодівши паспортом та іншим важливим особистим документом, ОСОБА_4 з привласненими нею офіційними документами з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядилась ними на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, щодо обставин їх вчинення дала пояснення, як це зазначено у вироку та підтвердила, що 05.10.2024 заволоділа належними ОСОБА_6 банківськими картками «ОщадБанку», «УкрСибБанку» та паспортом громадянина України за наступних обставин. Вранці 05.10.2024 вона приїхала до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де познайомилась із ОСОБА_6 . На пропозицію останнього вона погодилась допомоги йому зняти кошти в банкоматі і вони прийшла до магазину за адресою: АДРЕСА_5 . Біля банкомату ОСОБА_6 передав їй свою банківську картку та повідомив пін-код від вищевказаної картки. Після зняття грошових коштів вона віддала гроші та банківську картку ОСОБА_6 . Далі, купив продукти харчування вони пішли додому до потерпілого де вона побачила, що ОСОБА_6 поклав свій паспорт громадянина України з банківськими картками на тумбу. У другій половині дня вона взяла належні ОСОБА_6 паспорт громадянина України де лежали картка платника податків, банківські картки. Залишивши квартиру вона маючи картку та знаючи код зняла з рахунку ОСОБА_6 грошові кошти два рази по 1000,00 гривень та 4500,00 гривень.

З урахуванням такої позиції обвинуваченої, за згодою учасників судового провадження, в тому числі письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 , суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 за епізодом заволодіння належними ОСОБА_6 грошовими коштами, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 за епізодом заволодіння належними ОСОБА_6 банківськими картками, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу банківської картки, з корисливих мотивів.

Дії ОСОБА_4 за епізодом заволодіння належними ОСОБА_6 паспортом громадянина України та карткою платника податків, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим документом.

При призначенні обвинуваченій покарання, необхідного й достатнього для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона не працевлаштована, не одружена, має на утриманні малолітню дочку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не засуджена, за місцем проживання скарг та заяв від сусідів не надходило.

ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як кримінальні проступки та тяжкий злочин, тому суд вважає необхідним призначити їй покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, та з урахуванням особи обвинуваченої, характеристики за місцем проживання; враховуючи, що обвинувачена свою вину визнала в повному обсязі, щиро покаялась у вчиненому, потерпілий претензій матеріального характеру не має, має малолітню дочку, не засуджена суд вважає, що її виправлення можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: карта пам`яті SDCS2/32GB, що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0001007 від 16 жовтня 2024 року (не надана суду) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1