Провадження № 1-кс/591/792/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000494 від 29.11.2024 накладеного ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 03.12.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , звернувся в інтересах ОСОБА_5 , до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 03.12.2024, а саме з автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, рік випуску 2024, що належить ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» («PORSCHE LEASING UKRAINE»). Мотивував клопотання тим, що на даний час, на його думку, відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження. Окрім того, вказаний автомобіль знаходиться на відкритому майданчику, у нього розбите скло, що унеможливлює його належне збереження.

У судове засідання представник власника майна підтримав подання клопотання.

Слідчий у судовому засіданні та поданій заяві заперечив проти задоволення клопотання та повідомив, що вказаний у клопотанні транспортний засіб є речовим доказом, з яким на даний час не проведені усі необхідні експертні дослідження, які будуть мати суттєве значення для подальшого досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні було призначено судову інженерно-транспортну експертизу, яка на даний час перебуває на виконанні та в якій експертом заявлено клопотання про безпосереднє дослідження вказаного автомобіля. Тому у задоволенні клопотання адвоката просив відмовити, оскільки не відпала потреба у застосуванні арешту.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких обставин.

Як вбачається з матеріалів, органами СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000494, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2024 приблизно о 17:10 год. на ділянці км 18 автомобільної дороги Н-12 «Суми-Полтава» по вул. Харківська в с. Верхня Сироватка, Сумського району, Сумської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Суми, допустила зіткнення із велосипедом «Днепр», під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 03 грудня 2024 року було накладено арешт, зокрема, і на автомобіль

«Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, рік випуску 2024, що належить ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» («PORSCHE LEASING UKRAINE»).

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково та арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за таким клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід зазначити про те, що адвокат ОСОБА_3 вже звертався у даному кримінальному провадженні до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.174 КПК України. За результатами розгляду ухвалою слідчого судді від 20.01.2025 року у задоволенні такого клопотання було відмовлено, оскільки потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не відпала.

Мотиви чергового клопотання адвоката є аналогічними. Посилаючись на те, що автомобіль зберігається в неналежних умовах, адвокат вважає, що відпали потреби у арешті цього транспортного засобу і просить винести ухвалу про зняття арешту та припинення тимчасового вилучення майна з наданням права на розпорядження, належного збереження автомобіля або повернути автомобіль у користування ОСОБА_5 .

Проте, і на даний час, як вбачається з позиції слідчого, не завершено перевірку усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі не проведено усіх експертних досліджень вказаного автомобіля, тому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля, не відпала потреба.

Крім того, щодо вимог адвоката про забезпечення належних умов збереження автомобіля, про які зазначено у клопотанні, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас, питання збереження речових доказів, залучення представника дилера для проведення експертного дослідження, переміщення транспортного засобу з одного місця збереження до іншого, у тому числі для проведення експертного дослідження за участю усіх зацікавлених осіб - не віднесено до повноважень слідчого судді.

Відповідно до положень ч.2 ст. 100 КПК України, речовий доказ наданий на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 ч.6 ст.100 КПК України передбачено, що речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю можуть у тому числі повертатися власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» (пункти 8,20 Порядку), відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження. Водночас, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Таким чином, положення чинного законодавства визначають порядок зберігання речових доказів, коло осіб, на яких покладено обов`язок належного зберігання, та передбачають випадки передачі майна на відповідальне зберігання автомобіля власнику (законному володільцю).

В той же час, питання передачі на зберігання речового доказу чи зміни місця зберігання речового доказу на стадії досудового розслідування до компетенції слідчого судді не належить.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000494 від 29.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України накладеного ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 03.12.2024 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1