Справа№534/2688/24
Провадження №1-кп/534/307/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000592, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.09.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні), Полтавської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна спеціальність електрозварювальник, не одружений, не працює, не має інвалідності, не є військовозобов`язаний, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуваючий в умовах ДУ «ПУВК (№23)», раніше судимий:

-27.05.2011 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-18.10.2012 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України, приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі по вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.05.2011 - 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки. Остаточно вважати засудженим до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-10.12.2012 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі по вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2012 року 5 років 6 місяців позбавлення волі. Остаточно вважати засудженим до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-12.12.2019 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-08.04.2021 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнено 12.12.2023 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

23.09.2024 близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 73 по вулиці Добровольського в м. Горішні Плавні, Кременчуцького району, Полтавської області, побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , котрий стояв спиною до ОСОБА_4 , після чого у останнього виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», Закону України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2500-ІХ від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 2915-ІХ від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 3057-ІХ від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 3275-ІХ від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 3564-ІХ від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 3684-ІХ від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», Закону України № 3891-ІХ від 23.07.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, штовхнув ОСОБА_6 в область спини, від чого останній впав на землю, тим самим подавивши опір потерпілого, відкрито, заволодів грошовими коштами в сумі 1500 гривень, котрі знаходились у гаманці правої кишені шортів ОСОБА_6 .

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріального збитку на вказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Суд рахує, що визнання вини ОСОБА_4 відповідає фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, дослідження доказів, окрім характеризуючих даних обвинуваченого, та його показів, показів потерпілого, протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого вирішує за недоцільне. Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України є доведеною повністю.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку злочином.

Обставини, що обтяжують покарання, щодо особи похилого віку.

На обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, на обліку у лікаря-нарколога перебуває.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, відсутність офіційного джерела доходу, сімейний стан, зокрема обвинувачений є неодруженим, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченою вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

Щодо наявності підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд дійшов наступних висновків.

За ч. ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Частина 2 статті 69 КК України регламентує, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд враховує вищезазначені характерезуючі дані особи овбинуваченого ОСОБА_4 , наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування потерпілому матеріальної шкоди, заподіяної злочином) та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Для того, щоб досягти мети справедливості покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 4 ст. 186 КК України, а саме 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Застосувати до набрання цим вироком законної сили до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з часу затримання з 23 вересня 2024 року.

Застосувати до набрання цим вироком законної сили до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-грошові кошти в сумі 770 гривень, які передано потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку, залишити у потерпілого;

-рубашку у сіро-чорно-білу клітинку «Zara Man», спортивну сумку, синього кольору «Найк», кепку чорно білого кольору «Найк», кепку чорного кольору «LA», окуляри чорного кольору, джинсові штани сірого кольору «D-Staq», джинсові штани сірого кольору «Sinsay 28», штани синього кольору «Pluss Press», мобільний телефон «Nokia» 7110с після набрання вироком законної сили повернути власникам;

-поліетиленовий пакет з наліпкою «чеком» від 23.09.2024 зберігати у матеріалах кримінального провадження;

-оптичний DVD диск марки FUJIFILM DVD+R 16X, ємкістю 4,7 GB, 16х, на якому містяться відеозаписи з камер зовнішнього та внутрішнього відео спостереження супермаркету «МАРКЕТОПТ», за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, просп. Героїв Дніпра, 72, від 23.09.2024 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_7