Справа № 471/1359/24
Провадження №1-кп/471/31/25
Номер рядка звіту 86
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 07.09.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія Кілійського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, немаючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, 179 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приміщення Свято-Миколаївської церкви Релігійної громади Парафії на ім`я Святителя і Чудотворця Миколая Вознесенської Єпархії Української Православної церкви, є місце в якому відбуваються релігійні богослужіння, церковні таїнства: миропомазання, хрещення, вінчання, молитви, обряди.

Так, 07.09.2024 року близько 14:30 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, прибув до приміщення Свято-Миколаївської церкви Релігійної громади Парафії на ім`я Святителя і Чудотворця Миколая Вознесенської Єпархії Української Православної церкви, яка розташована по вул. Живковича, 17а, в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій.

ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщення Свято-Миколаївської церкви Релігійної громади Парафії на ім`я Святителя і Чудотворця Миколая Вознесенської Єпархії Української Православної церкви близько 14:30 години, з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитися за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення, з хуліганських спонукань, підійшов до трьох ваз, в яких знаходилися квіти, тим самим усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи завдання наслідків у вигляді пошкодження майна, кинув на підлогу три вази з квітами, які від падіння розбилися.

Потім, ОСОБА_4 , продовжуючи виконувати свій прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, знаходячись в приміщенні Свято-Миколаївської церкви Релігійної громади Парафії на ім`я Святителя і Чудотворця Миколая Вознесенської Єпархії Української Православної церкви, підійшов до двох церковних підсвічників, які призначенні для встановлення свічок, а також перебувають на балансі Свято-Миколаївської церкви, усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи завдання наслідків у вигляді пошкодження майна, кинув на підлогу два підсвічника, на яких знаходилися церковні свічки та лампадки з маслом, в результаті чого масло, яке знаходилося у лампадках розлилося на підлогу, при цьому на зауваження осіб, які перебували у храмі не реагував. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 виражався нецензурною лайкою на адресу прихожан Свято-Миколаївської церкви, які тривали протягом 10 хвилин, чим перешкодив проведенню Богослужіння.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин із забезпечення богослужіння людей. Явна неповага до суспільства в діях останнього виразилась у відкритих діях, які були очевидні для нього, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності та добропорядності. Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, а саме явній неповазі до суспільства, що супроводжувалося особливою нахабністю.

Крім того, 07.09.2024 року близько 14:30 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщені Свято-Миколаївської церкви Релігійної громади Парафії на ім`я Святителя і Чудотворця Миколая Вознесенської Єпархії Української Православної церкви, яка розташована за адресою вул. Живковича 17а, селище Братське Вознесенського району Миколаївської області, діючи умисно, вчинив дії образливі для релігійних почуттів віруючих, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться шанований віруючими православного християнства предмет, а саме ікона Божої Матері «Почаївська», яка відноситься до релігійних святинь, та є у дні Богослужіння об`єктом особливого релігійного поклоніння, кинув на підлогу в результаті чого розбив скло та раму (кіот) ікони, чим осквернив релігійну святиню, при цьому не реагував на зауваження осіб, які перебували у храмі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, та ст. 179 КК України, тобто незаконне осквернення релігійних святинь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Зазначив, що до вчиненого відноситься негативно, щиро кається, зробив для себе відповідні висновки, вибачився перед представником потерпілої сторони.

Представник потерпілої сторони телефонограмою від 25.02.2025 року повідомив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до висновку медичного огляду на стан сп`яніння, проведеного 07.09.2024 року в КНП «Братська лікарня» Братської селищної ради Миколаївської області, ОСОБА_4 мав гостру алкогольну інтоксикацію.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини правопорушень і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи докази в їх сукупності, а саме показання обвинуваченого та надані прокурором письмові докази, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ст. 179 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю; за ст. 179 КК України як незаконне осквернення релігійних святинь.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, яка полягає не тільки в карі, а й у виправленні засуджених, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком (ч. 1 ст. 296 КК України) та нетяжким злочином (ст. 179 КК України), дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до вчиненого, попросив у представника потерпілої сторони вибачення, відсутність претензій матеріального та морального характеру до нього з боку представника потерпілої сторони, його характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, має інвалідність ІІІ групи, раніше не судимий силу ст. 89 КК України, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд також враховує висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, відповідно до якого, беручи до увагу інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненю повторних кримінальних правопорушень (а. с. № 52-56).

З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим) у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, думку представника потерпілої сторони, який погодився з думкою прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому, думку обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати та застосувати до нього ст. 75 КК України, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі, за ст. 179 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, яка регламентує призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, однак із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд вважає необхідним покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ст. 179 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ст. 179 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - флеш накопичувач об`ємом 32 Gb з адаптером чорного кольору марки «Goodram», на якому міститься два відеозаписи, який поміщено до сейф-пакету CRI 1165729, та долучено до матеріалів вищевказаного кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази:

- ікону Божої Матері «Почаївська» з явними ознаками пошкодження;

- металевий підсвічник золотистого кольору, який поміщено до полімерного мішку, який прошито та скріплено биркою з підписами понятих;

- металевий підсвічник золотистого кольору, який поміщено до полімерного мішку, який прошито та скріплено биркою з підписами понятих;

- фрагменти скляної прозорої вази, які поміщено до сейф-пакету № ВУМ 2001883;

- фрагменти керамічної вази білого кольору, які поміщено до сейф-пакету №ВУМ 2001898,

які передані під зберігальні розписки представнику потерпілої сторони ОСОБА_6 , повернути законному володівцю.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1