Справа № 639/8661/24
Провадження № 1-кп/639/175/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/8661/24 (в ЄРДР №0001189 від 07.12.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , 1981 р.н., у порушення вимог ст. 28 Конституції У країни, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_5 , 1946 р.н., з яким сумісно проживає, що призводить до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості його життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 20.12.2023, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого батька ОСОБА_5 , 1946 р.н. домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у словесних образах, штовханнях, погрозах, ударах по тілу, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.01.2024 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім цього, 05.09.2024, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого батька ОСОБА_5 , 1946 р.н. домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, чіплявся, погрожував, що міг завдати фізичної або моральної шкоди.

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.09.2024 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Також, 15.10.2024, приблизно о 23 год. 45 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_5 , 1946 р.н. домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у словесних образах, висловлюванні нецензурною лайкою, чим завдав останньому психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілого.

За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2024 ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи особою неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за таких обставин:

Так, 03.12.2024 приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно свого батька ОСОБА_5 , 1946 р.н. домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кричав, що призвело до психологічних страждань потерпілого. Внаслідок таких систематичних дій з боку ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення та у нього спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя, погіршенні якості життя в цілому.

Згідно висновку практичного психолога, доцента кафедри соціології та психології ХНУВС, кандидата психологічних наук ОСОБА_6 від 23.12.2024, у потерпілого ОСОБА_5 виявлено ознаки переживання психологічного насильства у складі домашнього насильства, а також ознаки переживання стресового стану в наслідок зазначених подій, також наслідки переживання пролонгованої травмівної ситуації домашнього насильства.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що конфлікти з ОСОБА_5 обумовлені напруженою психологічною атмосферою в родині через те, що його мати, ОСОБА_7 , є інвалідом 2-ої групи, вже 8 років не встає з ліжка, потребує постійного догляду. У зв`язку з наведеним між членами родини періодично виникають сварки, в ході яких він не витримував та допускав психологічне насильство відносно свого батька, зокрема, 20.12.2023, 05.09.2024, 15.10.2024, 03.12.2024, у зв`язку з чим батьком викликалась поліція та на нього, ОСОБА_3 , складались адміністративні матеріали.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного, зазначив, що усвідомлює, що у будь-якому випадку мав бути стриманішим, після 03.12.2024 не допускає зі свого боку образи в бік батька, зробив для себе відповідні висновки.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловив прокурор.

Потерпілий ОСОБА_5 в поданій до суду заяві просив кримінальне провадження розглядати без його участі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо свого батька, з яким він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання, звільнення від відбування покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання, які співпадають.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченими п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує вік обвинуваченого; характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним нетяжким злочином; його стадію; кількість епізодів злочинної діяльності; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховується, що потерпілий ОСОБА_5 не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, надавши відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Виправлення, як мета покарання, це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

З урахуванням наявних обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт буде занадто м`яким, не забезпечить досягнення мети покарання.

Водночас, призначення покарання у виді обмеження або позбавлення волі, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, його передумов, з огляду на дані про особу обвинуваченого, який у віці повних 43 років притягується до кримінальної відповідальності вперше, не буде співмірним, адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому передбаченого ст. 126-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. ст. 59-1, 91-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та робот;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_3 пройти програму для кривдників строком 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1