Справа № 346/966/25
Провадження № 1-кп/346/484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому (відкритому) судовому засіданні, у залі судових засідань суду, обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000046, в якому ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Трофанівка Коломийського району Івано-Франківської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; освіта середня; одружений; судимостей не має) обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

а учасниками кримінального провадження є: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

26 лютого 2025 року до суду надійшов вказаний обвинувальний акт. Але захисник подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту.

Позиції учасників.

Аргументи захисника. 1) Прокурор з недостатньою повнотою відобразила в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, і не в повній мірі дослідила всі обставини, які мали б важливе значення для формулювання обвинувачення та які б значно вплинули на правильну кваліфікацію вчиненого. 2) Відповідно до даних обвинувального акту, потерпілою є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним проступком шкоду потерпілій ОСОБА_6 не заподіяно, отже якщо кримінальним правопорушенням особі не завдано моральної, матеріальної або фізичної шкоди, це взагалі виключає можливість отримання процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні, так як для цього відсутні законні підстави визначені норами КПК України. Зокрема статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. 3) Матеріали розслідування не містять достатніх доказів, які б підтверджували хуліганський умисел обвинуваченого. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, конфлікти між знайомими особами, навіть якщо вони супроводжуються порушенням громадського порядку, не підпадають під кваліфікацію хуліганства, а можуть містити ознаки інших правопорушень. Між обвинуваченим та потерпілою існують добрі та давні дружні відносини, що з-поміж іншого виключає наявність суспільно небезпечного характеру діяння, необхідного для утворення складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України. Витяг з ЄРДР свідчить, що провадження відкрито за ознаками ч.1 ст. 296 КК України хуліганства, водночас, усе досудове розслідування проводилось за ч.1 ст. 125 КК України.

Аргументи прокурора. В обвинувальному акті вказані усі ті обставини, які прокурор вважає встановленими і доведеними доказами. В обвинувальному акті чітко передбачено, що ОСОБА_6 діями обвинуваченого завдано фізичної шкоди, оскільки той наносив їй удари по тілу. А те, що в обвинувальному акті вказано, що проступком шкоди потерпілій ОСОБА_6 не заподіяно, слід розуміти відсутність майнової шкоди, а не будь-якої. Що стосується кваліфікації, то це право прокурора її визначати.

Позиція потерпілої. У судове засідання не з`явилась з поважної причини, але відкласти судове засідання не просила і суд заслухавши усіх учасників, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання без її участі, і зважаючи на відсутність обставин, які суд не міг би з`ясувати у підготовчому засіданні без потерпілої, а також те, що участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок потерпілої, на підставі статті 325 КПК України прийняв рішення проводити підготовче судове засідання без її участі.

Оцінка суду.

1). Захисник вказував, що прокурор з недостатньою повнотою відобразила в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення. І не в повній мірі дослідила всі обставини, які мали б важливе значення для формулювання обвинувачення та які б значно вплинули на правильну кваліфікацію вчиненого.

Однак згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. І оскільки прокурор вказала в обвинувальному акті відомості які вважає встановленими, суд не може погодитись в захисником, що прокурор з недостатньою повнотою відобразила в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення. Разом з цим суд зазначає, що прокурор з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

2) Захисник вказував, що відповідно до даних обвинувального акту, потерпілою у кримінальному провадженні № 0000046 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним проступком шкоду потерпілій ОСОБА_6 не заподіяно.

Однак суд зазначає, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 було нанесено один удар кулаком руки в ділянку грудей, один удар кулаком лівої руки в ділянку живота та ще один удар кулаком руки в ділянку плеча правої руки, від яких останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі. Разом з цим прокурор в судовому засіданні пояснила, що твердження «шкоду потерпілій не заподіяно» малось на увазі саме майнову шкоду, а не щодо тілесних ушкоджень про, що вказував захисник.

3) Крім цього захисник зазначав, що витяг з ЄРДР свідчить, що провадження відкрито за ознаками ч.1 ст. 296 КК України хуліганства, водночас, усе досудове розслідування проводилось за ч.1 ст. 125 КК України. Тут суд повторює, що прокурор з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Тож наведені стороною захисту підстави для повернення обвинувального акту суд не вважає достатніми для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту слід відмовити.

Таким чином, на підставі статті 291 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про прийняття судом рішення про повернення обвинувального акту.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Повний текст ухвали оголошено 16.04.2025, о 08год.30хв.

Головуючий суддя : ОСОБА_1