Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/5857/24
Провадження № 1-кс/723/6690/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.4 ст. 296 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за даними сільської ради АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого по найму, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, раніше не судимого

встановив:

Слідчий СВ ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 (в подальшому слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (в подальшому прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000539 від 19.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 19 грудня 2024 року близько 04 години 30 хвилин перебуваючи в громадському місці на вулиці біля господарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , умисно, з хуліганських спонукань, ігноруючи елементарні правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме незареєстровану у встановленому порядку гладкоствольну мисливську рушницю № НОМЕР_1 , з надуманих причин здійснив із неї один постріл вгору.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 демонструючи зневагу щодо норм моральності, скерував ствол зарядженої мисливської рушниці на потерпілого ОСОБА_7 , який сприймав такі дії як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю та намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_4 шляхом відвернення ствола рушниці вгору, в ході чого ОСОБА_4 здійснив ще один постріл, чим спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді лінійної рани лівої тім`яної ділянки голови.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого статтею 296 ч.4 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливаті на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні. Крім цього переконаний що застосування інших запобіжних заходів не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам та не дасть можливості виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду клопотання, свою винуватість в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї не визнав, пояснивши, що саме навпроти його господарства на дорозі під ранок біля 04 години вчинялись хуліганські дії та побиття його сусіда. Від тривоги за життя і здоров`я своєї сім`ї, дітей та літньої матері він разом із матір`ю та дітьми вийшов з будинку і перебуваючи на своєму подвір`ї намагався заспокоїти людей які сварилися і билися на дорозі. Однак його не слухали і обзивали нецензурними словами. Приймаючи міри до припинення , як йому здавалось, хуліганських дій зі сторони осіб які перебували на дорозі він повернувся до будинку та взяв із сейфа рушницю і один патрон та повернувся але коли його і надалі не слухали він вистрілив вгору, а потім в ході боротьби із потерпілим вдарив його стволом в обличчя. Коли бійка припиналась він поклав за гаражем рушницю і приніс води, щоб потерпілий помився від крові. Працівникам поліції, які приїхали по виклику він передав рушницю і гільзу.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання оскільки підозра не обґрунтована а зазначені в клопотанні ризики не підтверджені. Вважав, що можна обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор та сторона захисту обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 19 грудня 2024 року до ЄРДР за реєстровим номером 0000539 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.296 КК України, з приводу вчинення підозрюваним ОСОБА_4 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням вогнепальної зброї.

Із протоколу допиту потерпілого вбачається, що їдучи додому на автомобілі вони забуксували, якраз навпроти господарства підозрюваного та спочатку самостійно а потім за допомогою іншого автомобіля почали витягувати свій автомобіль. Це все було після опівночі. Там вони такожє і сварилися між собою. В якийсь час до них вийшов ОСОБА_4 та перебуваючи на своєму подвір`ї спитав що вони шукають у нього на подвір`ї. В подальшому ОСОБА_4 маючи в руках рушницю вистрілив вгору, а коли він намагався відвернути вгору ствол рушниці, пролунав другий постріл і він отримав поранення в голову.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_8 .

Такі ж показання щодо пострілів здійснених ОСОБА_4 із рушниці та суперечки між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 дав і свідок ОСОБА_9 .

Пояснення дані в суді підозрюваним не відрізняються від показань даних ним на досудовому розслідуванні.

Із вказаних показань свідків потерпілого та підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що оголошена ОСОБА_4 підозра за ч.4 ст. 296 КК України є не обґрунтованою та передчасною без встановлення і оцінки фактичних обставин, які мали місце біля господарства ОСОБА_4 .

З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією що грубо порушує громадський порядок. Такою явною неповагою до суспільства є нахабне, очевидне для потерпілих та інших осіб зневажливе ставлення підозрюваного до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності.

Особлива зухвалість в даному випадку це та кваліфікуюча ознака яка визначена в ст.. 296 КК України і за оголошеною підозрою є наявною в діях ОСОБА_4 . Однак як встановлено в суді в діях підозрюваного відсутнє нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, що спричинило тілесне ушкодження, тобто відсутня явна неповага до суспільства.

Навпаки, очевидним є те, що саме на дорозі, навпроти господарства підозрюваного між потерпілим та іншими особами в т.ч. свідками відбувалась після опівночі, а саме о 04 годині ранку, під час дії комендантської години суперечка, крики, висловлення нецензурної лайки та бійка, а підозрюваний намагався припинити вказане, роблячи зауваження вказаним особам. І це він робив з підстав наявності неприязних відносин до вказаних осіб, оскільки голосні події які відбувались на дорозі біля його господарства, перервали сон його, членів його сім`ї та його родини.

Тобто особлива зухвалість у підозрюваного також відсутня.

Безсумнівно є така кваліфікуюча ознака як застосування вогнепальної зброї, однак вказане застосування, на думку слідчого судді, є складом зовсім іншого злочину, який в даному випадку не розглядається, оскільки слідчий суддя не виходить за рамки заявленого клопотання та підозри.

Слідчий суддя знаходить, що зазначені в клопотанні ризики щодо можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду та можливість незаконного впливу на потерпілого і свідків відсутні так як відсутня наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки наявність вказаних ризиків ініціювалась органом досудового розслідування в залежності від тяжкості вчиненого злочину, а не в залежності від особистої, доказаної фізичної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Аналізуючи третю обставину яка передачена ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, слідчий суддя встановив, що вказана обставина взагалі не доказана, а вказівка в клопотанні про переконання органу досудового розслідування що застосування інших м`якших запобіжних заходів не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам , є не засноване на реальних, належних доказах переконання, тобто докази такого переконання відсутні.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В зв`язку з цим та на виконання вказаного правила, суд знаходить, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.4 ст. 296 КК України ОСОБА_4 відмовити в зв`язку із не доведенням наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10