печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7309/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002047 від 02.11.2023,

В С Т А Н О В И В :

14.02.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, згідно вимог якого, останній проситьнакласти арешт на транспортний засіб «HYNDAI TERRACAN», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права власника та інших осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 , який обізнаний із запровадженням на території України воєнного стану та проведенням загальної мобілізації, всупереч вказаних вимог законодавства, виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі призовного віку через державний кордон України, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою незаконного збагачення, у листопаді 2024 року ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 повідомив останньому, що за грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США він може організувати безперешкодний перетин чоловіками, призовного віку, державного кордону України електропотягом через пункт пропуску для виїзду до Угорщини.

На вказану пропозицію ОСОБА_5 , діючи в межах конфіденційного співробітництва з правоохоронними органами, повідомив, що йому відома особа, яка є військовозобов`язаним та має намір перетнути державний кордон України, всупереч встановленого законом порядку.

В подальшому, 03.02.2025 ОСОБА_4 , під час телефонної розмови вказав ОСОБА_5 що той, разом із особою, яка має намір незаконно перетнути державний кордон України, повинен прибути 04.02.2024 о 09 год. 00 хв. до залізничного вокзалу м. Мукачево Закарпатської області, де цій особі буде передано проїзний квиток на електропотяг та їй в подальшому буде забезпечений безперешкодний перетин Державного кордону України. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про необхідність надіслати йому на телефон фотознімок паспорту громадянина України для виїзду за кордон особи, бажаючої перетнути кордон, для придбання проїзного документу на її ім`я, а також повідомив, що грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США ОСОБА_5 має передати йому особисто після організації перетину кордону.

Виконуючи вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 03.02.2025 надіслав йому на мобільний телефон фотознімок паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_6 , який також був залучений до конфіденційного співробітництва.

В подальшому 04.02.2025 о 08 год. 30 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули у заздалегідь визначене ОСОБА_4 місце - залізничний вокзал у м. Мукачево Закарпатської області. Перебуваючи у зазначеному місці ОСОБА_5 , близько 08 год. 53 хв. 04.02.2025, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, на яку вказав ОСОБА_4 , проїзний документ АЕ 000436 на електропотяг № 033 сполученням м. Мукачево - м. Захонь (Угорщина) на ім?я ОСОБА_6.

Отриманий від невстановленої особи проїзний квиток, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 , який в свою чергу, виконуючи дії, вказані ОСОБА_4 , як необхідні для перетину державного кордону України, 04.02.2025 близько 10 год. 05 хв. зайшов до вагону електропотягу № 033 сполученням м. Мукачево - м. Захонь (Угорщина) та зайняв вказане у проїзному квитку місце.

По прибуттю вказаного електропотягу в 11 год. 32 хв. 04.02.2025 на вокзал у м. Чоп, за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, площа Героїв Майдану, будинок 3, невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами Державної прикордонної служби України, які зайшли в електропотяг, був проведений паспортний контроль ОСОБА_6 та в порушення вимог діючого законодавства, забезпечений його незаконний безперешкодний перетин державного кордону України у напрямку виїзду. Зокрема, о 11 год. 57 хв. всі службові особи Державної прикордонної служби України вийшли з електропотягу та він зачинивши двері почав рух в бік державного кордону України, проте був зупинений працівниками правоохоронних органів.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 04.02.2025 по телефону повідомив ОСОБА_5 про місце їх зустрічі за адресою: м. Ужгород, вул. Підградська, 33-б для передачі йому грошових коштів в сумі 20 000 доларів США, як оплату організованих ним дій з незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_6 . Прибувши за вказаною адресою, 04.02.2025 ОСОБА_5 о 12 год. 01 хв. передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США.

Після вчинення дій направлених на організацію незаконного перетину державного кордону ОСОБА_6 та отримання грошових коштів в розмірі 20 000 доларів США 04.02.2025 о 12 год. 03 хв. ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

05.02.2025 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, необхідно накласти арешт на транспортний засіб «HYNDAI TERRACAN», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачене покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Представник сторони обвинувачення через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити і накласти арешт на майно підозрюваного з метою можливої конфіскації майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002047 від 02.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

05.02.2025 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно частини 5 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна..

Відтак, наявні підстави з якими законодавець пов`язує вирішення питання щодо арешту майна підозрюваної особи.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має у приватній власності транспортний засіб «HYNDAI TERRACAN», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказане майно підозрюваного зазначене у клопотанні слідчого, дозволивши його використання та заборонивши відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «HYNDAI TERRACAN», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права власника та інших осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7