Номер провадження № 1-кп/756/1671/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 30.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002174, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 у проміжок часу з 21 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись разом з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту на ґрунті неприязних відносин один до одного, маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 та реалізуючи його, взяв у праву руку молоток та умисно наніс ОСОБА_7 8 ударів зверху в область правої лобно-скроневої ділянки голови, 14 ударів вказаним предметом у потиличну ділянку голови та 5 ударів в область склепіння черепу, від яких ОСОБА_7 померла на місці.

Смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-мозкової травми з множинними забійними ранами на голові, крововиливами у м`які покриви волосяної частини голови, перелому кісток склепіння черепа, крововиливами під м`яку оболонку головного мозку, в тканину мозку з розміченням мозкової речовини, крововиливом у шлуночки головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство).

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 115КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Також прокурор просила урахувати, що обставиною, яка на її думку обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд призначити мінімальний строк покарання у вигляді позбавлення волі передбачений ч.1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що ОСОБА_7 знав з дитинства, деякий час проживали разом. 29.06.223 за місцем його мешкання АДРЕСА_1 вони разом вживали алкогольні напої та наркотичні речовини, під час якого почали сваритися через її погрози щодо виселення його із квартири. В ході сварки, він взяв молоток, який був в шухляді в коридорі та наніс ОСОБА_7 удар по голові, від якого вона впала на підлогу, а він продовжив наносити їй удари молотком по голові, орієнтовно в кількості 25 ударів. Через деякий час, побачивши та зрозумівши, що він накоїв, хотів покінчити життя самогубством, випивши 3 таблетки метадону, запивши їх алкоголем. Що було далі обвинувачений не пам`ятає, йому розповіла матір, що коли вона прийшла у вказану квартиру, він також лежав на підлозі без свідомості, вона викликала швидку та поліцію. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні, повідомив, що з обвинуваченим раніше був знайомим з 2023 року, але ніяких стосунків між ними не було. Їх познайомила його мати ОСОБА_7 , він вважав, що вони мешкають разом, але з нею спілкувався рідко, останній раз телефонували один одному за місяць до події, про яку потерпілий дізнався від працівників. Він знав, що матір вживала алкогольні напої, але щодо вживання нею наркотичних речовин йому відомо не було. Претензій до обвинуваченого не має.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, у вчиненому розкаюється. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, і відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство).

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений протягом усього досудового розслідування визнавав свою винуватість, а також просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості.

Аналогічну позицію було висловлено прокурором та захисником у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому судом було встановлено обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Наслідки вчинення злочину, зокрема, щодо настання смерті іншої людини. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. При цьому судом не отримано відомостей про те, що обвинувачений страждає на наркоманію, чи перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Крім того суд ураховує, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, у вчиненому розкаявся та бажає виправити свою протиправну поведінку.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Таким чином, вивченням особистості обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особистість обвинуваченого, а також позицію потерпілого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання, у виді позбавлення строком на 7 років.

Тож, призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», є необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

У рамках вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 02.07.2024, який у подальшому судом було продовжено, і який діє наразі. У зв`язку з чим, на думку суду, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, слід залишити під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до набуття вироком законної сили.

При цьому, оскільки в межах кримінального провадження ОСОБА_4 було затримано 01.07.2024, а ухвалою слідчого судді від 02.07.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню в якості відбутого за цим вироком покарання, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а строк покарання слід рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/45245-БД від 20.09.2024 в сумі 4463 грн. 52 коп., на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/45249-Д від 08.08.2024 в сумі 2650 грн. 48 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , починаючи з 01.07.2024 до набуття вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України, одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази, а саме: молоток, 2 скляні чарки, футболку сірого кольору, слінці гумові, шорти чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві - знищити;

- мобільний телефон марки «Hyper X», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_4 , які зберігаються в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві - повернути ОСОБА_4 , скасувавши накладений арешт;

- зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук трупу ОСОБА_7 , змив РБК з підлоги коридору біля вхідних дверей у квартиру, змив з лівої руки трупа, 2 недопалки Rothmans, які виявлено у попільничці, змив РБК з раковини в ванній, які зберігаються в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві - знищити;

- паспорт на ім`я ОСОБА_7 , який зберігається в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві, повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- паспорт на ім`я ОСОБА_4 , який зберігається в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м.Києві - повернути ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати, які складають з витрат на проведення експертиз № № СЕ-19/111-24/45245-БД від 20.09.2024 в сумі 4463 грн. 52 коп., на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/45249-Д від 08.08.2024 в сумі 2650 грн. 48 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1