справа № 208/9327/24
провадження № 1-кп/208/245/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури в Дніпропетровської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України).

Відповідно до вказаного клопотання 16.11.2015 до Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 про скоєння злочину, а саме неналежне виконання медичними працівниками міських лікарень №6, 7 м. Дніпродзержинська своїх професійних обов`язків, що спричинило смерть малолітнього сина заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.11.2015 вказане повідомлення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002227 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 140 КК України. У подальшому змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч.2 ст.140 КК України.

Під час досудового розслідування проведені слідчі дії, направлені на встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, призначались та проводились судові експертизи, допитувались свідки у кримінальному провадженні, вилучались необхідні документи та речові докази тощо, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями лікарів та настанням смерті дитини не виявилось можливим. В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження повідомлення про підозру не здійснювалось.

Так, у провадженні у якості потерпілої визнано заявницю ОСОБА_4 , яка під час допиту пояснила обставини вчиненого кримінального правопорушення, фактичні дані щодо перебігу хвороби дитини, процесу встановлення діагнозів та лікування малолітнього ОСОБА_6 та вказала, що лікарі інфекційного відділення КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №7», КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №6» та лікар-педіатр приватної практики неналежно виконували свої обов`язки, внаслідок чого діагноз дитині поставлено надто пізно, внаслідок чого ОСОБА_6 помер.

У якості свідків у провадженні допитані лікар-педіатр ОСОБА_7 , лікар-педіатр КЗ «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» ОСОБА_8 , дільничний лікар-педіатр КЗОЗ «ЦПМСД №3» ОСОБА_9 , медична сестра КЗОЗ «ЦПМСД №3» ОСОБА_10 , завідувача дитячого інфекційного відділення КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №7» ОСОБА_11 , сімейний лікар КЗОЗ «ЦПМСД №3» ОСОБА_12 , а також опитана лікар-невролог Центру ранньої медико-соціальної реабілітації дітей-інвалідів з органічними ураженнями нервової системи ОСОБА_13 , які пояснили обставини, за яких заявниця звернулась за медичною допомогою для дитини, перелік вжитих ними заходів, спрямованих на встановлення діагнозу та призначення лікування з урахуванням наявної симптоматики.

З метою забезпечення належного проведення судових експертиз, спрямованих на встановлення порушень у діяльності кожного медичного працівника, який надавав медичну допомогу дитині, та причинно-наслідкового зв`язку між діями лікарів на та наслідками у вигляді смерті ОСОБА_6 , органом досудового розслідування вилучено посадові інструкції лікарів, медичну документацію стосовно лікування ОСОБА_6 . Також до матеріалів провадження долучено клінічні протоколи лікування захворювань, діагнози яких встановлені ОСОБА_6 .

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді вилучено жорсткі диски з кабінету комп`ютерної томографії КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня» ДОР на яких могли зберігатися результати обстеження ОСОБА_6 . За результатами проведеної комп`ютерно-технічної експертизи вилучених жорстких дисків (№16/10.9/49 від 15.09.2016), даних про обстеження осіб з іменем ОСОБА_6 на них не виявлено.

Також, на підставі ухвали слідчого судді вилучено блоки з матеріалами (зразки), котрі були відібрані у ОСОБА_6 під час проведення оперативного втручання, що знаходились в НІІ нейрохірургії ім. Ромоданова у м. Києві, з метою їх подальшого експертного дослідження.

09.10.2017 слідчим у провадженні призначено комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського обласного бюро СМЕ.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи (№ 454-КЕ/2017/пп від 29.03.2018) лікарями КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня №7» було обгрунтовано і правильно поставлено діагноз ОСОБА_6 , оскільки симптоматика, що була описана у дитини, відповідає встановленому діагнозу «гостре респіраторно-вірусне захворювання середнього ступеня тяжкості» та призначено адекватне лікування. У медичних закладах КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР та ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» дитині було правильно призначено діагностичні заходи, встановлено діагноз та призначено адекватне і науково обгрунтоване лікування, яке складалося із консервативного та медикаментозного лікування. На первинних етапах звернень за медичною допомогою з травня по серпень 2015 року лікарями, які обстежували дитину, виявлено відсутність діагностичної настороженості, яке б дозволило лікарям своєчасно визначитися з діагностикою патології головного мозку дитини. Летальний вихід хвороби обумовлений характером і тяжкістю основної патології пухлини головного мозку. Але наявність недоліків у наданні медичної допомоги з боку працівників медичних закладів КЗОЗ «ЦПМСД №3» та КЗ «ДМЛ» на госпітальних етапах лікування, з боку лікарів невропатолога та терапевта, на догоспітальних етапах лікування у вигляді несвоєчасних діагностики та лікування органічної патології головного мозку, призначень лише симптоматичного лікування, які негативним чином вплинули на перебіг захворювання, призвело до виснаження організму дитини, поглибленню клінічної симптоматики й ускладнень, які у сукупності обумовили летальний вихід захворювання у дитини ОСОБА_6 . Експертна комісія не виключає можливості збереження життя дитині за умови своєчасної діагностики та лікування пухлинного процесу головного мозку.

Ураховуючи, що зазначена комісійна судово-медична експертиза не надала даних щодо того, яким конкретно лікарем і який саме протокол лікування чи наказ МОЗ України порушено, 04.12.2018 слідчим у провадженні призначено додаткову комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Харківському обласному бюро СМЕ.

Відповідно до висновку експертизи (№ 08-473/2018 від 11.03.2019) недоліки в наданні медичної допомоги дитині ОСОБА_6 спостерігалися ще на етапі надання первинної допомоги при зверненні матері до дільничного педіатра поліклініки за місцем мешкання. Встановлення первинного діагнозу «Дискінезія шлунково-кишкового тракту» не підтверджується результатами об`єктивного клінічного огляду дитини, що не відповідає вимогам Наказу № 149 МОЗ України «Про затвердження Клінічного протоколу медичного догляду за здоровою дитиною віком до 3 років (зі змінами, внесеними згідно з Наказом МОЗ № 90 від 13.02.2009)». Лікарями КЗ «ДМЛ №7» було обґрунтовано і правильно встановлено діагноз дитині та призначено лікування відповідно до встановленого діагнозу та Наказу №499 від 16.07.2014 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги при грипі та гострих респіраторних інфекціях». Лікарем-невропатологом не було проведено повне обстеження неврологічного статусу з детальним описом рухового розвитку дитини, не було визначено занепокоєності і настороженості відносно стану дитини та не направлено дитину до неврологічного стаціонару для дообстеження. Відповідно до Наказу МОЗ України №59 від 29.01.2013 «Уніфікований клінічний протокол медичної допомоги дітям із функціональною диспепсією», для встановлення діагнозу рекомендована госпіталізація з переліком обов`язкових досліджень, чого лікарем, що встановивши цей діагноз, зроблено не було. У медичних закладах КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР та ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» дитині було правильно призначено діагностичні заходи, встановлено діагноз та призначено адекватне і науково обгрунтоване лікування, яке складалося із консервативного та медикаментозного лікування. Лікарями первинної та вторинної ланок медичної допомоги на первинних етапах звернень за медичною допомогою з травня по серпень 2015 року, виявлено відсутність діагностичної настороженості, яке б дозволило лікарям своєчасно визначитися з діагностикою патології головного мозку дитини. Найбільш вірогідно, що причиною смерті дитини ОСОБА_6 став пухлинний процес головного мозку та його ускладнення. Але слід зазначити, що у зв`язку із відсутністю як паталогоанатомічного, так і судово-медичного досліджень трупу дитини, експертна комісія не має можливості достеменно визначитися щодо безпосередньої причини смерті. Наявність недоліків у наданні медичної допомоги з боку працівників медичних закладів КЗОЗ «ЦПМСД №3» та на госпітальних етапах лікування у КЗ «ДМЛ №7», КЗ «ДМЛ», з боку лікарів невропатолога та терапевта, на догоспітальних етапах лікування у вигляді несвоєчасних діагностики та лікування органічної патології головного мозку, призначень лише симптоматичного лікування негативним чином вплинули на перебіг захворювання, що й призвело до виснаження організму дитини, поглибленню клінічної симптоматики й ускладнень, які у сукупності обумовили летальний вихід захворювання у дитини ОСОБА_6 . Експертна комісія не виключає можливості збереження життя дитині за умови своєчасної діагностики та лікування пухлинного процесу головного мозку.

02.10.2019 слідчим винесено постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро СМЕ.

Відповідно до висновку експертизи (№ 219 від 16.12.2019) у дитини мала місце епендимома головного мозку ІІ ст. злоякісності. Враховуючи клінічні прояви гідроцефалії, можна припустити, що хвороба має місце досить давно, і погіршення стану дитини у травні 2015 року було вже достатньо пізнім проявом хвороби. Поява розладів ходи свідчить про локалізацію пухлини в мозочку, є достатньо пізнім симптомом. Розлади ходи в даному випадку можна вважати єдиним специфічним синдромом. Головні симптоми, що мали місце у дитини, пов`язані із підвищеним тиском ліквору, проте є неспецифічними та можуть бути при цілій низці захворювань дитячого віку. На момент перших проявів підвищення температури і блювоти (27.05.2015) та первинної госпіталізації (09.06.2015) хвороба була уже занедбаною. Лікування, що проводилося до встановлення діагнозу, носило симптоматичний характер. Воно певною мірою стимулювало розвиток неспецифічної симптоматики, проте на кінцевий результат хвороби практично не вплинуло, окрім факту відтермінування хірургічного етапу лікування. Своєчасним можна було б вважати хірургічне лікування, якби воно відбулося рік-два, а то і більше тому. Тоді ризик смерті в післяопераційному періоді був би значно меншим, а то і мінімальним. Будь-яких даних, які б дозволили визначити конкретну причину смерті дитини комісією експертів не визначено, так як, в даному випадку не проводилось ні судово-медичне, ні паталого-анатомічне дослідження трупу. Виконано було тільки гістологічне дослідження пухлини, вилученої при оперативному втручанню. Але, враховуючи злоякісний характер пухлини, її локалізацію з розповсюдженням (проростанням) в стінки IV шлуночка та в речовину головного мозку, не виключено, що смерть дитини ОСОБА_6 настала від злоякісного новоутворення головного мозку, перебіг якого викликав виснаження організму дитини, поглибленню клінічної симптоматики і ускладнень, які в сукупності привели до поліорганної недостатності та, більш вірогідно, явилися безпосередньою причиною смерті дитини ОСОБА_6

25.06.2020 з метою усунення протиріч у попередніх висновках експертів, слідчим призначено проведення комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої доручено експертам Головного бюро СМЕ МОЗ України.

Відповідно до висновку експертизи (№ 7/21 від 01.02.2021) надані на дослідження гістологічні препарати шматочків тканини післяопераційного матеріалу від трупа ОСОБА_6 є істинноклітинною епендимомою із крововиливами.

Відповідно до висновку експертизи (№ 203/20 від 28.05.2021) діагноз «Дискінезія ЖКТ» не мав об`єктивного підтвердження, поставлений без проведення лабораторних і інструментальних методів дослідження, що є недоліком надання медичної допомоги. Діагноз поставлений лікарем-невропатологом ОСОБА_13 «Постинфекционная полинейропатия, преимущественно в нижних конечностях» давали підстави лікарю пов`язувати зазначені розлади із раніше перенесеним захворюванням, проте вказаний діагноз не можна вважати підтвердженим об`єктивними даними, оскільки відсутні специфічні для полінейропатії симптоми. Діагноз «Аліментарна диспепсія», поставлений дитині лікарем-педіатром ОСОБА_14 , є застарілим, встановлення такого діагнозу потребує об`єктивного підтвердження лабораторними та інструментальними методами дослідження. Разом з тим, лікування, призначене лікарем, протипоказаним дитині не було і причиною погіршення стану його здоров`я та причиною смерті стати не могло. Після повторного огляду дитини лікарем-неврологом ОСОБА_13 . ОСОБА_6 поставлено діагноз «Астено-невротичний синдром» та рекомендовано у разі погіршення стану здоров`я звернутися до невропатолога ДОДКЛ, однак лікарю слід було направити дитину на консультацію до дитячого невропатолога, і пухлина головного мозку могла бути діагностована вже на той час і медична допомога з приводу наявної у дитини пухлини могла бути надана раніше. Проведена терапія лікарями КЗ «ДМЛ» протипоказаною дитині не була та причиною погіршення стану здоров`я і причиною смерті стати не могла. Істинноклітинна епендімома могла обумовити настання смерті дитини. Ураховуючи гістологічний характер та локалізацію пухлини у дитини віком 2 років і 9 місяців, навіть за умови діагностування пухлини раніше, наприклад на етапі обстеження дитини лікарем невропатологом, або навіть на більш ранній стадії, гарантувати збереження життя дитини неможливо. У даному випадку основним в настанні смерті дитини є важкість існуючого онкологічного захворювання.

Зважаючи на висновки судових експертиз, у органу досудового розслідування відсутні достатні підстави для повідомлення лікарям про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Санкція ч.2 ст.140 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на строк до 3 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких.

Кримінальне правопорушення було зареєстровано до ЄРДР 17.11.2015.

Враховуючи положення ст.49 КК України, яка вказує, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину становить п`ять років, та зважаючи на те, що станом на вересень 2024 року винну особу у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не встановлено, просить кримінальне провадження закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, а також з тим, що закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представником потерпілої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 надавалось письмове клопотання проти закриття кримінального провадження, яке мотивовано тим, що прокурором та слідчим не зроблено всіх необхідних слідчих дій: не допитано лікаря ОСОБА_13 як свідка, їй не вручалась підозра, службове розслідування з приводу зникнення файлів в лікарні не проводилось. Окрім цього 3 проведені експертизи вказують на невірний діагноз, поставлений ОСОБА_13 та лише одна експертиза вказує що згідно матеріалів справи неможливо визначити конкретну причину смерті дитини.

Прокурором надано заперечення на клопотання представника потерпілого, відповідно до якого прокурор зазначає, що лікар невролог ОСОБА_13 не залишена слідчими без уваги, було витребувано всю медичну документацію по лікуванню дитини у всіх закладах охорони здоров`я, що надавали медичну допомогу потерпілому, в тому числі і відомості щодо обстеження лікарем ОСОБА_13 , її медичні призначення, призначені обстеження, протоколи лікувань та посадову інструкцію. Вказані відомості були предметом дослідження при проведенні судово-медичної експертизи. Щодо відсутності файлів на носіях інформації зазначає що дослідження АКТ та МРТ головного мозку ОСОБА_6 проведено у серпні 2015 р., станом на вилучення копій інформації з жорстких дисків ПК та томографа (серпень 2016 р.) дані про обстеження не збереглись. Судовими експертами перевірялись дії кожного лікаря, т.ч. лікаря невролога ОСОБА_13 , та жоден з висновків не вказує на винність ОСОБА_13 . Більш того експертизою не встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю лікарів з настанням смерті дитини. Згідно матеріалів справи мати дитини ОСОБА_4 не надавала згоди на його патанотомічний розтин, в результаті чого таке дослідження не проводилось та на теперішній час неможливо встановити причину смерті ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник потерпілої підтримав своє клопотання, просив відмовити у закритті кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримала свого представника.

Прокурор в судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання, просила його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини, які мають значення для вирішення питання для закриття провадження.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 17.11.2015 року строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.140 КК України, станом на дату звернення з клопотанням про закриття у суд, сплив - 11.09.2024 року

Особа, яка вчинила злочин невстановлена.

Будь хто з учасників провадження до прокурора з заявою про закриття провадження не звертався.

Так, згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 та абз.4 ч.4 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Комплексний аналіз вказаних норм Закону дає підстави стверджувати, що прокурор має право ініціювати клопотання про закриття провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України лише після отримання клопотання про закриття справи від учасників кримінального провадження. При цьому відповідно до ст.ст.40, 40-1, 41 КПК України, ні слідчий, ні дізнавач, ні оперативні підрозділи не наділені правом заявляти клопотання прокурору.

Вказане клопотання жодним учасником, який має право на його подання, не подавалося, тому клопотання прокурора є передчасним і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2025 року.

Суддя ОСОБА_1