№ 505/636/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м.Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Подільськ кримінальне провадження, внесене 06 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови, Тираспольського району, с. Паркани, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

встановив:

04 лютого 2025 року, близько 16 години, перебуваючи в домогосподарстві, за місцем свого фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ) у ОСОБА_3 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально-противоправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день та час, перебуваючи в вказаному домогосподарстві, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, завдав ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки, а саме один - в область лівого ока та один в область грудної клітини, тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої та нижньої повіки лівого ока та синця грудної клітки задньої поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

18 лютого 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор Подільської окружної прокуратури 21 лютого 2025 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви від 20 лютого 2025 року, складеної у присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, погоджується із встановленими дізнанням обставинами та не оспорює їх, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку за його відсутності.

Добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив своїм підписом захисник ОСОБА_5 , а тому вищезазначена заява сумнівів у її добровільності у суду не викликає.

Згідно заяви від 20 лютого 2025 року, складеної потерпілою ОСОБА_4 , остання погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та надала згоду на розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку.

А тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують ОСОБА_3 покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено, з-поміж іншого, покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби (ч. 3 ст. 56 КК України).

Враховуючи викладене, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального проступку, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, з врахуванням ст.56 КК України, що буде відповідати меті виховання та виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Водночас, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки, з урахуванням того, що ОСОБА_3 не працює, а отже не має офіційного доходу, доказів про наявність у нього майна за рахунок якого зміг би сплатити штраф матеріали справи не містять, тому такий вид покарання призведе до неможливості виконання вироку, та, у свою чергу, не буде відповідати меті покарання, яка закріплена у ст. 50 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.369,370,373-374,381,382,395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання в виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

На вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1