Провадження №1-кс/127/4294/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи за попередньою змовою із підпорядкованим їй начальником відділення зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що на території України введено та діє воєнний стан, ігноруючи доведені до неї планові завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складені на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання перешкоджаючи законній діяльності військового формування ІНФОРМАЦІЯ_1 , запровадила протиправний механізм ухилення від мобілізації.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконуються в повному обсязі планові завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, діючи в інтересах та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , достовірно знаючи що його син ОСОБА_6 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , рішенням військово лікарської комісії визнаний придатним до військової служби та не має передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, діючи умисно, маючи реальну можливість покращити виконання доведеного до неї планового завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складеного на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, перешкоджаючи законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи всупереч інтересам служби, у не встановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 19.02.2024, свідомо ігноруючи зазначений мобілізаційний план, який у лютому 2024 року виконано не було, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, надала спільно із ОСОБА_5 незаконну усну вказівку підлеглому їй оператору відділення зв`язку ОСОБА_7 , для вручення ОСОБА_6 , повістку про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 20.08.2024. У подальшому ОСОБА_7 , діючи на виконання усних наказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у їх злочинних намірах, перебуваючи по вул. О. Довженка у м. Вінниця, вручив особисто ОСОБА_6 вищевказану повістку, що надало останньому можливість у період із 19.02.2024 по 20.08.2024 незаконно уникати мобілізації, шляхом пред`явлення зазначеної повістки групам оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при перевірці документів у військовозобов`язаних, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно та на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, маючи реальну можливість покращити виконання доведеного до неї планового завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складеного на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, перешкоджаючи законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, у не встановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 24.11.2023, свідомо ігноруючи зазначений мобілізаційний план, який у листопаді 2023 року виконано не було, достовірно знаючи про те, що працівник підконтрольної сину ОСОБА_5 станції технічного обслуговування транспортних засобів ОСОБА_8 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , рішенням військово лікарської комісії визнаний придатним до військової служби та не має передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , надала спільно із ОСОБА_5 незаконну усну вказівку підлеглому їй оператору відділення зв`язку ОСОБА_7 , оформити повістку про необхідність прибуття ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_1 24.05.2024. У подальшому ОСОБА_7 , діючи на виконання усних наказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у їх злочинних намірах, оформив повістку ОСОБА_8 , датовану 23.11.2023, про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 24.05.2024, яку у подальшому, перебуваючи по вул. О. Довженка у м. Вінниця, передав ОСОБА_8 через сина ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали можливість ОСОБА_8 у період із 24.11.2023 по 24.05.2024 незаконно уникати мобілізації, шляхом пред`явлення зазначеної повістки групам оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при перевірці документів у військовозобов`язаних, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно та на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, маючи реальну можливість покращити виконання доведеного до неї планового завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складеного на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, перешкоджаючи законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, у не встановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 19.05.2024, свідомо ігноруючи зазначений мобілізаційний план, який у травні 2024 року виконано не було, достовірно знаючи про те, що працівник підконтрольної сину ОСОБА_5 станції технічного обслуговування транспортних засобів ОСОБА_9 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , не має передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, надала спільно із ОСОБА_5 незаконну усну вказівку підлеглому їй оператору відділення зв`язку ОСОБА_7 , оформити повістку про необхідність прибуття ОСОБА_9 до ІНФОРМАЦІЯ_1 18.08.2024.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи на виконання усних наказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у їх злочинних намірах, оформив повістку ОСОБА_9 , датовану 19.05.2024, про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 18.08.2024, яку у подальшому, перебуваючи по вул. О. Довженка у м. Вінниця, передав ОСОБА_8 через сина ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали можливість ОСОБА_9 у період із 19.05.2024 по 18.08.2024 незаконно уникати мобілізації, шляхом пред`явлення зазначеної повістки групам оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при перевірці документів у військовозобов`язаних, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно та на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, маючи реальну можливість покращити виконання доведеного до неї планового завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складеного на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, перешкоджаючи законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, у не встановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 19.05.2024, свідомо ігноруючи зазначений мобілізаційний план, який у травні 2024 року виконано не було, достовірно знаючи про те, що працівник підконтрольної сину ОСОБА_5 станції технічного обслуговування транспортних засобів ОСОБА_10 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , рішенням військово лікарської комісії визнаний придатним до військової служби та не має передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, надала спільно із ОСОБА_5 незаконну усну вказівку підлеглому їй оператору відділення зв`язку ОСОБА_7 , оформити повістку про необхідність прибуття ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_1 18.08.2024.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи на виконання усних наказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у їх злочинних намірах, оформив повістку ОСОБА_10 , датовану 19.05.2024, про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 18.08.2024, яку у подальшому, перебуваючи по вул. О. Довженка у м. Вінниця, передав ОСОБА_10 через сина ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали можливість ОСОБА_10 у період із 19.05.2024 по 18.08.2024 незаконно уникати мобілізації, шляхом пред`явлення зазначеної повістки групам оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при перевірці документів у військовозобов`язаних, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно та на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, маючи реальну можливість покращити виконання доведеного до неї планового завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складеного на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022, перешкоджаючи законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, у не встановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 18.05.2024, свідомо ігноруючи зазначений мобілізаційний план, який у травні 2024 року виконано не було, достовірно знаючи про те, що працівник підконтрольної сину ОСОБА_5 станції технічного обслуговування транспортних засобів ОСОБА_11 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , не має передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, спільно із ОСОБА_5 надала незаконну усну вказівку підлеглому їй оператору відділення зв`язку ОСОБА_7 , оформити повістку про необхідність прибуття ОСОБА_11 до ІНФОРМАЦІЯ_1 18.08.2024.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи на виконання усних наказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у їх злочинних намірах, оформив повістку ОСОБА_11 , датовану 18.05.2024, про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 18.08.2024, яку у подальшому, перебуваючи по вул. О. Довженка у м. Вінниця, передав ОСОБА_11 через сина ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали можливість ОСОБА_11 у період із 18.05.2024 по 18.08.2024 незаконно уникати мобілізації, шляхом пред`явлення зазначеної повістки групам оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при перевірці документів у військовозобов`язаних, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно та на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, маючи реальну можливість покращити виконання доведеного до неї планового завдання з призову військовозобов`язаних на військову службу, складеного на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, перешкоджаючи законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, у не встановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 18.05.2024, свідомо ігноруючи зазначений мобілізаційний план, який у травні 2024 року виконано не було, надала спільно із ОСОБА_5 незаконну усну вказівку підлеглому їй оператору відділення зв`язку ОСОБА_7 , оформити повістку про необхідність прибуття ОСОБА_12 до ІНФОРМАЦІЯ_1 18.08.2024.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи на виконання усних наказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у їх злочинних намірах, оформив повістку ОСОБА_12 , датовану 18.05.2024, про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 18.08.2024, яку у подальшому вручено ОСОБА_12 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надали можливість ОСОБА_12 у період із 18.05.2024 по 18.08.2024 незаконно уникати мобілізації, шляхом пред`явлення зазначеної повістки групам оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при перевірці документів у військовозобов`язаних, що призвело до зменшення мобілізаційного ресурсу Збройних сил України.

25.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 . У ході проведення зазначеного обшуку вилучено наступне: мобільний телефон ОСОБА_13 «Samsung Galaxy S23 Ultra» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; повістку про виклик ОСОБА_13 ; військово обліковий документ №7 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; довідку про відстрочку від мобілізації ОСОБА_13 №361/1617 від 05.02.2025 - №362/1585.

Вищевказані речі та документи, вилучені 25.03.2025 під час обшуку, підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, а тому являються речовими доказами, оскільки зберегли на собі сліди злочину, можуть бути використанні, як доказ факту та обставин вчиненого даного злочину та є необхідними для проведення судових експертиз.

26.03.2025 до Вінницького міського суду слідчим подано клопотання про арешт майна ОСОБА_13 (справа №127/9487/25), 31.03.2025 слідчим подано клопотання про повернення на доопрацювання клопотання про арешт майна у справі №127/9487/25.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження, та належного збереження вказаних речових доказів, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000217 від 24.07.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/8982/25 від 21.03.2025 надано дозвіл на проведену 24.03.2025 слідчу дію обшук.

Постановою слідчого від 25.03.2025 про визнання речовим доказом, вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000217 від 24.07.2024.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон ОСОБА_13 «Samsung Galaxy S23 Ultra» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; повістку про виклик ОСОБА_13 ; військово обліковий документ №7 на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; довідку про відстрочку від мобілізації ОСОБА_13 №361/1617 від 05.02.2025 №362/1585

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя