Справа № 333/4469/24
Провадження № 1-кп/333/676/24
УХВАЛА

21 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 у зв`язку з повторним автоматизованим розподілом судової справи надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Того ж дня ухвалою судді ОСОБА_1 вказане кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 13.08.2024 року відносно ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

21.08.2024 року під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , зазначаючи, що ухвалою суду строк тримання під вартою обвинуваченому було продовжено по 23.08.2024 року, а наступне судове засідання по даному кримінальному провадженню заплановано після вказаної дати.

Своє клопотання прокурор обґрунтував таким.

Підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання вартою відносно ОСОБА_4 не змінилися, через те що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України, враховані судом при обранні відносно нього вказаного запобіжного заходу не зменшилися.

Обвинувачений може переховуватись від органів суду, усвідомлюючи ступінь та тяжкість вчиненого злочину та розуміючи невідворотність покарання за його скоєння.

Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування на них з метою зміни показань.

Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що негативно характеризує останнього і дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

25.07.2024 року ОСОБА_4 був засуджений Комунарським районним судом м. Запоріжжя до 5 років 1 місяці позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. На цей час вказаний вирок не набув законної сили.

На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому за таких обставин просить суд продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , зазначаючи, що до обвинуваченого можливо обрати більш м`який запобіжний захід, у т.ч. домашній арешт, так як останній має постійне місце мешкання та сталі соціальні зв`язки. Також зазначив, що прокурор під час судового розгляду не довів про наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи та твердження свого захисника і зазначив, що вважає за можливе змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , вислухавши доводи прокурора, думки обвинуваченого та його захисника, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 18.04.2024 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід тримання під вартою по 16.04.2024 року (включно).

У подальшому, ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2024 року та 26.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу по 26.07.2024 року (включно) та 23.08.2024 року (включно), відповідно.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, вказані в обвинувальному акті.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше судимий (востаннє 25.07.2024 року; у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (не одружений; має постійне місце реєстрації у м. Запоріжжі).

Також, судом враховується і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до трьох років обмеження волі).

Також, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 25.07.2027 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Крім того, відповідно до інформації з військової частини, де впродовж 2022-2023 р.р. Сорокопуд перебував на військовій службі, останній вважається особою, яка самовільно залишила військову частину.

Отже, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Водночас, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд розглянув можливість застосування до ОСОБА_4 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у т.ч. домашнього арешту та застави.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, суд вважає, що встановлені ризики є настільки вагомими, що домашній арешт, не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 при застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

18.04.2024 року слідчий суддя під час застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 визначила альтернативний запобіжний захід заставу - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 151 400 грн. Ухвалою суду від 26.06.2024 року розмір застави було зменшено до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120 грн.

Виходячи із вимог ч.2 ст.182 КПК України та з урахуванням відсутності цивільного позову потерпілого, тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне залишити вказаний розмір застави, а саме: сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120 грн., який обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести. На думку суду, вказаний розмір застави достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки та не є завідомо непомірним для нього.

У разі внесення вказаної застави, на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 182, 314-317, 372, 384, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 18.10.2024 року (включно).

ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120 (сто двадцять однієї тисячі сто двадцять) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися із свідками по даному кримінальному провадженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Повний текст ухвали складено 22.08.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1