Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/716/25
Номер провадження 1-кс/530/214/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2025 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області, одну з вимог скарги ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 по справі за скаргою ОСОБА_3 про оскарження рішення прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області зі скаргою про оскарження рішення прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, а саме посилається на те, що вручення йому підозри є безпідставним, досудове розслідування є неповним та суперечить нормам КПК. Крім цього просив постановити окремі ухвали відносно прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_6 та дізнавача ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 ..

Відповідно до системи автоматизованого розподілу справ між суддями дана справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 ..

Однією із вимог скарги ОСОБА_3 була недовіра слідчому судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 , посилаючись на зловживання нею своїм службовим положенням судді в інтересах третіх осіб - прокурорів Диканської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000259.

17.04.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ судді ОСОБА_1 передано справу для вирішення питання про відвід слідчому судді ОСОБА_4 ..

Суд, заслухавши скаржника та представника скаржника, вивчивши вимогу скарги ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи вважає, що відвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частинами 1, 2 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У судовому засіданні встановлено, що існують інші обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді зазначеної скарги.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

В рішенні Європейського суд з прав людини йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суд повинен вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку судді. При винесенні судового рішення щодо сторін у судовому розгляді суддя повинен бути безстороннім, вільним від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді прийняти незалежне рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до вищевказаного, суддя зобов`язаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З метою уникнення в учасників процесу сумнівів у неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 є наявні підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу судді.

З огляду на вказане, вимога зі скарги ОСОБА_3 про відвід головуючої слідчої судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, кримінальне провадження передається на розгляд іншому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 82, 107, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Вимогу скарги ОСОБА_3 про оскарження рішення прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України про відвід слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести слідчу суддю ОСОБА_4 від розгляду справи № 530/716/25 за скаргою ОСОБА_3 про оскарження рішення прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Матеріали справи № 530/716/25 передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1