УХВАЛА

Справа № 569/11823/23

1-в/569/587/24

12 грудня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне подання провідного інспектора Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року за ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області ОСОБА_5 за погодженням із начальником Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_7 звернувся до Рівненського міського суду з поданням про приведення вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року відносно ОСОБА_6 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ.

В обґрунтування подання зазначив, що вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року стосовно ОСОБА_6 до Рівненського районного відділу №l філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області надійшов 14.12.2023 року та був прийнятий до виконання.

У поданні просить суд розглянути питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з набуттям 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на 2023 рік це становило 2684 грн., а ОСОБА_6 засуджено за вчинення крадіжок: з 23.02.2023 по 24.02.2023 у розмірі 307 грн. 69 коп., 25.02.2023 у розмірі 1000 грн., з 08.03.2023 по 09.03.2023 у розмірі 307,69 грн.

Представника Рівненського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області подання підтримав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений в судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суд прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року за ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України. Вирок набув законної сили 04.12.2023 року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 вчинив з 23.02.2023 по 24.02.2023 у розмірі 307 грн. 69 коп., 25.02.2023 у розмірі 1000 грн., з 08.03.2023 по 09.03.2023 у розмірі 307,69 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_6 майна на час вчинення кримінального правопорушення була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

У зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 слід вважати засудженим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року у справі №569/11823/23 за ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) рів обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання та призначити іспитовий строк 1 рік.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задоволити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року за ч.4 ст.185 КК України покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Привести вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2023 року у відповідність.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.1 ст.361 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч.2 ст.361 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік .

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8