Єдиний унікальний номер справи 185/2288/25
Провадження № 1-кп/185/889/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000045 від 16 лютого 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, при наступних обставинах:

15 лютого 2025 року близько 19.50 годині потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, перебували в магазині «ДЕЛВІ» по вул.Хутірська, 9а/3 м.Павлограда Дніпропетровської області. Між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в ході бесіди виникла словесна сварка на підставі раніше неприязних відносин, на ґрунті якої у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_3 на ґрунті виниклого конфлікту, знаходячись за вищевказаною адресою, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар правою рукою, тримаючи в ній лезо для гоління, в область лівої частини обличчя, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на лівій щоці кута нижньої щелепи, яке утворилося від дії плаского предмету, що володів колючо-ріжучими властивостями та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, ніяких претензій до останнього він не має, шкода йому не спричинена.

Прокурор підтримав заявлене клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки обвинувачений раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаюється, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений також підтвердив факт примирення, свою вину у вчиненні кримінального провадження визнав у повному обсязі, щиро кається.

Заслухавши в судовому засіданні сторони кримінального провадження, потерпілого, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частина 7 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.

З довідки інформаційного центру вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України. Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання потерпілого, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії кримінальних проступків, примирився з потерпілим, щиро розкаюється у вчиненому, завдана кримінальним правопорушенням шкода відсутня, учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

У відповідності до ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання потерпілого необхідно задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, що передбачена ч.1 ст.125 КК України, а кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000045 від 16 лютого 2025 року, закрити.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

На підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0000045 від 16 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1