10.04.2025
Справа №642/1747/25
Провадження № 1-кп/642/362/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 01.02.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, не працюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України,

встановив:

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисне кримінальне правопорушення - злочин проти авторитету органу державної влади за наступних обставин:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, Служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

Наказом УПП в Харківській області ДПП НПУ №940 о/с від 01.09.2021 відповідно до ст.56 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_6 призначено на посаду поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП.

Наказом ДПП НПУ №355 о/с від 29.02.2024 ОСОБА_6 присвоєне спеціальне звання «сержант поліції».

Згідно з п.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Тобто ОСОБА_6 є поліцейським.

31 січня 2025 року, відповідно до розстановки сил та засобів УПП в Харківській області ДПП Національної поліції України, сержант поліції ОСОБА_6 разом із заступником командира цієї ж роти, капітаном поліції ОСОБА_7 заступили на чергування в нічну зміну, а саме з 18.45 год. 31.01.2025 по 06.45 год. 01.02.2025. Поліцейські перебували у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, на службовому автомобілі «Peugeot 301» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », та в складі екіпажу «Купол 3052» виконували службові обов`язки з охорони громадського порядку на території Холодногірського району міста Харкова.

Згідно п.2 ст.17 Закону поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

У відповідності до ст.23 Закону поліцейський здійснює: превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних і адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених Законом.

З метою виконання покладених на поліцію завдань, 31.01.2025, близько 21.15 годин, вказаний екіпаж, за викликом по телефону «102» щодо бійки за адресою: АДРЕСА_3 , прибув на вказане місце, для реагування на повідомлення. Впустивши у квартиру поліцейських, заявниця ОСОБА_8 , повідомила, що її чоловік ОСОБА_5 , чинить над нею психічне насилля і ображає її нецензурною лайкою, вказала на порушника. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши працівників поліції, почав висловлюватись нецензурною лайкою у бік заявниці та виказувати зневагу і погрози фізичною розправою до поліцейських. Поліцейські відразу зробили тому зауваження з приводу його протиправної поведінки та висунули законну вимогу припинити протиправні дії і попросили пред`явити документи. Однак ОСОБА_5 , ігноруючи законні вимоги поліцейських про пред`явлення документів, з періодичністю продовжував ображати поліцейських, на неодноразові зауваження не реагував, заважаючи виконувати їм свої службові обов`язки. Усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, та висунули йому законну вимогу щодо припинення протиправної поведінки, почав знов висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, виражаючи її у зухвалій формі, що містила явну зневагу до працівників поліції та схопив руками за однострій поліцейського ОСОБА_6 , висказуючи погрози і намір спричинити останньому тілесні ушкодження, чим став активно протидіяти законним вимогам поліцейських перешкоджаючи виконанню працівникам поліції своїх службових обов`язків. Однак його дії були припинуті капітаном поліції ОСОБА_7 . Далі поліцейські почали збирати матеріали та складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, під час ознайомлення із яким ОСОБА_5 , раптово вихопив його з рук поліцейського ОСОБА_6 і зім`яв у правій руці чим продовжив активну протидію у виконанні працівникам поліції своїх службових обов`язків. Після неодноразових та наполегливих законних вимог працівників поліції, припинити свої злочинні дії і повернути протокол ОСОБА_5 не реагував, виказуючи агресію, продовжив образи поліцейських та продовжив утримувати протокол в руці, в намірах забрати документ, фізично протидіяв поліцейським, не віддаючи його. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 поліцейськими, відповідно ст.ст.42-45 Закону була застосована фізична сила і кайданки (в положенні за спиною). Після чого, на підставі ст.ст.31, 34 Закону поліцейський ОСОБА_6 близько 22.50 годин у приміщенні кухні вказаної квартири, стоячи навпроти ОСОБА_5 почав проводити поверхневу перевірку останнього, а той бажаючи продовження своїх протиправних дій, діючи із злочинним умислом, направленим на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, знов почав висказувати погрози у бік поліцейського та зненацька, своєю головою наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 , але не спричинивши тілесних ушкоджень. З метою припинення подальшого активного супротиву з боку ОСОБА_5 поліцейський ОСОБА_7 , із застосуванням фізичної сили вивив порушника у коридор квартири і поклав на підлогу обличчям до низу, під час чого ОСОБА_5 все одно продовжив викрикувати погрози і образи у бік працівників поліції та також фізично вириватись. Вказаними діями ОСОБА_5 чинив активний супротив працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, тим самим активно фізично протидіяв законним вимогам поліцейських, перешкоджаючи виконанню ними своїх службових обов`язків.

Злочинні дії ОСОБА_5 мали триваючий та наполегливий характер, продовжувались всупереч наполегливим та неодноразовим законним вимогам працівників поліції, супроводжувались погрозами та нецензурною лайкою у бік вказаних співробітників УПП в Харківській області і були припинені лише після застосування до нього, відповідно ст.ст.42-45 Закону, фізичної сили, кайданок та прибуття додаткових сил поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, 31.01.2025 року близько 22.45 годин, перебуваючи за місцем свого мешкання, адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході здійснення опору представнику правоохоронного органу при вищезазначених обставинах, вчинив погрози насильством, щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за наступних обставин:

Так як ОСОБА_5 продовжував свої активні дії, направлені на опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків, за вищезазначених обставин у нього виник злочинний умисел, спрямований на погрози насильством щодо працівника патрульної поліції ОСОБА_6 , який в цей час припиняв його незаконні дії, направлені на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. В свою чергу, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на погрози працівнику поліції, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, а саме: поліцейський Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП сержант поліції ОСОБА_6 , діючи умисно, почав висказувати погрози спричинення тілесних ушкоджень поліцейському та зненацька, своєю головою наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 , але не спричинивши тілесних ушкоджень. З метою припинення подальшого активного супротиву з боку ОСОБА_5 поліцейський ОСОБА_7 , із застосуванням фізичної сили вивив порушника у коридор квартири і поклав на підлогу обличчям до низу, під час чого ОСОБА_5 все одно продовжив викрикувати погрози і образи у бік працівників поліції. Вказані висловлювання ОСОБА_5 , були розцінені поліцейськими як реальна загроза, оскільки були підкріплені його фізичними діями, носили тривалий і наполегливий характер, а припинені лише після застосування до нього, відповідно ст.ст.42-45 Закону, фізичної сили, кайданок та прибуття додаткових сил поліції..

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, тобто погроза насильством, щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

28.03.2025 р. між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для вказаного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України. Останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушеннях. Сторони угоди домовились щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України та ч. 1 ст. 345 КК України. З урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, наявності обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони досягли згоди, що ОСОБА_5 має відбути покарання у виді позбавлення волі на строк - (1) один рік за ч. 2 ст. 342 КК України, та за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на строк (3) три роки. Відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання із встановленням йому іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 теж просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене у ній покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Обвинувачений ствердив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також пояснив, що вказана угода укладена ним добровільно та в присутності його захисника.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та його підзахисним ОСОБА_5 , оскільки відсутні будь-які застереження щодо нерозуміння обвинуваченим умов чи наслідків укладання такої.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, а потерпілий ОСОБА_6 надав свою згоду за затвердження вказаної угоди.

Прокурор та обвинувачений добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, за ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного орану під час виконання ним службових обов`язків та за ч.1 ст.345 КК України, тобто погроза насильством, щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Зважаючи на викладені вище обставини, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання, яке пропонується в угоді, є таким, що визначене у межах санкції ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України та відповідає вимогам кримінального процесуального та кримінального кодексів України.

Відтак, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому.

Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 28 березня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 1 ст. 345 КК України.

Призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

-за ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом - 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: