Справа № 638/1425/25
Провадження № 1-в/638/211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 06.03.2020 року, вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений 08.11.2021 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.5 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 20.01.2021 року, кінець строку 20.07.2026 року. Вирок набрав законної сили 25.01.2022 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, 28.11.2020 року на суму 1800 грн..

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні підтримала клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.5 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25.01.2022 року.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2020 року, визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке мало місце 28.11.2020 року, на суму 1800 гривень.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2020 року складає 2270 гривень, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яким він був засудженим (епізод від 28.11.2020 року).

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, вищевказане діяння, вчинене 28.11.2020 року ОСОБА_4 перестало бути кримінально караними, тому суд приходить до висновку, що вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2020 року слід привести у відповідність до вказаного Закону шляхом виключення з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом, який мав місце 28.11.2020 року, звільнивши його від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння. При цьому ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 354, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 задовольнити.

Привести вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.71 Кримінального кодексу України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключити з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом, який мав місце 28.11.2020 року.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 року за ч.2 ст.185 КК України звільнити від призначеного покарання за епізодом від 28.11.2020 року на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 14.02.2025 року о 15:15 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1