Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1952/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/220/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0002589 від 07.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм КПК України. Зазначає, що слідчим в клопотанні не було доведено, а слідчим суддею в ухвалі не було встановлено наявності підстав для арешту майна, а також за якими критеріями вказане майно визнано речовими доказами. Вказує, що ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не має відношення до нього. Зазначає, що ОСОБА_7 використовував техніку саме для наукової роботи, оскільки є аспірантом. Вважає, що слідчий суддя не врахував наслідки арешту майна для його власника, а також не дотримався вимог розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. Посилається не та, що розгляд клопотання слідчого проводився без участі власника майна та його представника, про існування оскаржуваної ухвали стало відомо 04.03.2025 року, копію оскаржуваної ухвали власник майна та його представник не отримували, а тому вважає строк на її оскарження пропущеним з поважних причин.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 07.02.2025 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період 2022-2023 років військові службові особи військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України шляхом умисного вчинення дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, в умовах воєнного стану здійснили закупівлю за завищеними цінами матеріальних цінностей «Комплект з трьох БПЛА з вертикальним зльотом «Бджола-20» в кількості 2 штук, чим заподіяли збитки на суму понад 2 мільйони гривень, спричинивши тяжкі наслідки.

07.02.2025 на підставі ухали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 року було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- ноутбук Apple модель А2141, який поміщено до сейф пакету № М1000903, на який нанесено пояснювальний напис, з підписами учасників та датою пакування;

- MacBooK моделі А3113, який поміщено до сейф пакету № М1000902, на який нанесено пояснювальний напис, з підписами учасників та датою пакування.

Постановою старшого слідчого з ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 від 07.02.2025 вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002589 від 07.10.2024 р.

З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого, оскільки вилучене майно може містити відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження вказаних речових доказів вважав за необхідне накласти арешт на вказане майно.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити представнику власника майна ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропущений з поважних причин, оскільки розгляд клопотання слідчого проводився без участі власника майна та його представника та копію оскаржуваної ухвали від 11.02.2025 року апелянт не отримував.

Від прокурора ОСОБА_10 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутності, не заперечує проти скасування арешту майна, накладеного на ноутбук Apple модель А2141 та MacBooK моделі А3113, які належать ОСОБА_7 , оскільки після проведення огляду вказаного майна було встановлено, що воно не містить інформації, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і підстави для проведення з вказаним майном експертизи відсутні.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.426-1 КК України.

В ході досудового розслідування 07.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 у справі № 295/1627/25 було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено : ноутбук Apple модель А2141 та MacBooK моделі А3113.

Постановою старшого слідчого з ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 від 07.02.2025, вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002589 від 07.10.2024.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні та у разі не накладення на нього арешту є ризики знищення, пошкодження та передачі цього майна.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так, з копії ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 31.01.2025 вбачається, що дозвіл на вилучення документів, мобільних телефонів, планшетів та комп`ютерної техніки, які можуть містити інформацію, що має значення для розслідування вказаного кримінального провадження було надано (а.п.12-13).

Таким чином, доводи апелянта про те, що у працівників правоохоронних органів не було підстав для вилучення комп`ютерної техніки є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що слідчим в клопотанні не зазначено, а слідчим суддею не встановлена підстава арешту майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що підставою арешту майна є збереження речових доказів.

Разом з цим, доводи апелянта про те, що майно, на яке накладено арешт не містить ознак речових доказів, колегія суддів вважає слушними, оскільки на даний час вказане вилучене майно оглянуто, як ствердив прокурор, і воно не містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто не має ознак, передбачених ст.98 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, яке було вилучене 07.02.2025 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про залишення без задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: