Справа № 635/983/25
Провадження № 1-кс/635/265/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 02 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядженняна речі, які вилучено під час огляду місця ДТП 02.02.2025 за адресою: вул. Дачна, сел. Хорошеве, Харківського району, Харківської області, біля буд. 15А, а саме на: транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_3 .

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що 01.02.2025 до ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення проте, що 01.02.2025 о 23:40 на автодорозі по вулиці Дачна, сел. Хорошеве Харківського району Харківської області, водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем Шкода Суперб реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась разом з пасажирами ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в напрямку вулиці Фрунзе сел. Хорошеве та не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну смугу, та здійснила наїзд на опору електромереж № 105a. В наслідок ДТП постраждали пасажири ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які отримали тілесні ушкодження та їх було доставлено до лікарні. (ЖЄО № 33383)

За даним фактом СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 від 02 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено, що що власником транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_4 є ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який є чоловіком водія ОСОБА_5 .

02.02.2025 в період часу з 03:00 до 04:00 проведено огляд місця ДТП за адресою: вул. Дачна, сел. Хорошеве, Харківського району, Харківської області, біля буд. 15А, в ході якого виявлено та вилучено наступне: транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, 107.

На транспортному засобі маються пошкодження, які ймовірно виникли в результаті дорожньо-транспортної події та потребують додаткового вивчення, дослідження технічного стану та можливостей, що матимуть суттєве значення для подальшого досудового розслідування.

Вказаний транспортний засіб постановою слідчого від 02.02.2025 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000105, та може в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій прохала розглядати клопотання у її відсутність.

Власник (особа, в якої було вилучено відповідний транспортний засіб) транспортного засобу, відносно якого вирішується питання про накладення арешту, повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, транспортний засіб Skoda Superb державний номерний знак НОМЕР_1 , має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 02 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Також, прокурором доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на майно подано з дотриманням строків ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому вважає, що клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на автомобільSkoda Superb державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, оскільки на думку суду, саме такий спосіб застосування арешту відповідатиме критеріям розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.

В той час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, володілець майна може звернутись з відповідним клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді під час досудового розслідування або до суду під час судового провадження.

Стосовно визначення місця зберігання автомобіля Skoda Superb державний номерний знак НОМЕР_1 слідчий суддя зазначає наступне.

Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Крім цього в Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, та порядок його зберігання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 64-2, 91-92, 98, 131, 168, 170-175 КПК України, слідчий суддя, ?

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 02 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, вилучене в ході огляду місця події від 02 лютого 2025 року, за адресою: вул. Дачна біля буд. 15А, сел. Хорошеве, Харківського району, Харківської області, а саме на транспортний засіб «Skoda Superb».

Копію ухвали надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 (Григорівське шосе, 52, м. Харків, 61034), ОСОБА_4 (вул. Вишнева, 56, сел. Хорошеве, Харківський район, Харківська область,).

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1